121 
dvoupoiizdrá, smáčknutá, v ploský zoban šikmo přišpičatělá tobolka (/) chovající 
v každém pouzdře pouze po 1-2 vejčitých, hladkých semenech. 
Opylení děje se hmyzem 
i autogamicky podobně jako 
u kokrhele malokvětého (str. 
109). 
Roste hojně na lesních 
lukách i v lesích. 
Přissávaje se kořínky 
na kořeny rostlin sousedních, 
patří i s ostatními druhy 
k rostlinám cizopasným. V nej- 
útlejším mládí (obr. 160) 
ovšem rostlinka necizopasí; 
majíc 2 dělohy jako jiné 
mladé rostlinky 2děložné, za- 
pouští do země v prvním týdnu 
hlavní kořínek as 4 cm dlouhý, 
z něhož po stranách vyrůstají 
dlouhé kořínky vedlejší. Teprve 
když tyto vedlejší kořínky do- 
sáhly 1 - 2 cm délky, vytvořují 
v místech, kde se setkají s ko- 
řeny jiných rostlin, destičko- 
vité, 2 — 3 ww široké bradavky, 
jimiž se pevně přissají a vý- 
živné látky ze své hostitelky 
vystřebávají. Chcemc-li přís- 
savné bradavky černýše vi- 
děti, musíme si stejně opa- 
trně počínati, jak uvedeno 
u kokrhele. 
2. Č. hajní (M. nemo- 
•■osuni L - obr. 161) liší ČernýS lucni ; 
SC OQ j3r6QCll.^ jcmilZ S6 CCl- p^ květv ; Fo podélný řez květem, Ž podplodnl žlázka ; / tobolka 
kem podobá, hlavně tím, že kalichu, tobolka zralá, 
má široké, dole srdčité listeny 
po kraji hluboce zubaté a obyčejně modré, fialové nebo bělavé,^ aby pomáhaly 
lákati ku květům hmyz, že kalich je trubkovitý, že dolní pysk koruny [F) jest 
mnohem delší pysku horního a že trubka žluté koruny jest v dolní části 
rezavá. Ostatně má rozkladitě větvitou lodyhu, srdčitě vejčité nebo vejčitě kopi- 
naté, celokrajné listy a namnoze kadeřavě pýřité kalichy. 
f) K této dvojbarevnosti ve květenství černýše hajního (fialových listenů a žlutých 
květů) vztahuje se pěkná ukrajinská pověst: »Odebral se dobrý ndadec v cizí kraje a tam 
pojal za choť krásnou děvušku. Po nějakém čase jal se vyzvídati o rodě a původu mladé 
ženy své a tu poznal, že to vlastní jeho sestra. A poněvadž se vroucně milovali a nechtěli 
se od sebe odloučiti, pravila sestra k bratru: 
» Pojďme bratře v lesinu, 
proměňme se v květinu : 
z tebe staň se žlutý květ, 
ze mne bude modrý květ. 
Kdo kvítečko utrhne, 
sestry s bratrem vzpomene. « (Sobotka: Rostlinstvo). 
