126 
vici dolejší, tak že zdánlivě spodní strana šupiny jest vlastně část strany svrchní 
{lícní), kdežto skutečný rub šupiny tvoří stěny vnitřní dutiny (L). 
Jednoduché, taktéž dužnaté, 1-2 dm vysoké, bledě růžové, na tmavé lesní 
půdě zdaleka viditelné lodyhy jsou porostlé místo listů drobnými šupinarni, jež 
v hořejší části lodyhy zastupujíce listeny jsou poněkud větší a růžově zbarveny. 
Květy (obr. 168), rozvíjející se od března do května, vyrůstají jednotlivě na 
kratičkých stopkách z paždí listenů a skládají dohromady jednostranný hrozen. 
Mají zvonkovitý, 4klaný, růžově zbarvený kalich {k)^ 2pyskou, růžovou nebo 
±)ělavou, po odkvetení opadávající korunu (í-) a 4 dvojmocné, krátkými nitkami 
166. PodbUek šupinalý ; 
ke koruně přirostlé tyčinky (rj. Svrchní, jednopouzdrý, dvěma plodolisty tvořený 
semeník (/>) nese na vrcholku dlouhou čnělku zakončenou 21aločnou bliznou {?i) 
a jest na spodu podepřen žlázkou (w) jako pestík černýšů. 
V opylení protogynických květů (obr. 169) možno rozeznávati tři období: 
1. Při rozvití koruny jest čnělka na konci hákovitě ohnuta a blizna (;/), opylení 
již schopná, stojí v ústí koruny, tak že hmyz (zvláště čmeláci)^ vyssávající z pod- 
plodní žlázky medovinu, hlavou se jí dotýká a přiletčl-li z nějakého staršího květu^ 
pyl o ní otírá (obr. 169 i). Tyčinky v té době jsou ještě zcela skryty v koruně 
a prašníky jejich jsou dosud zavřeny. - 2. Čnělka se narovná, tak že blizna za- 
ujme místo o něco výše (obr. 169 2 ); za to stojí nyní v ústí koruny prašníky 
právě dozravší, neboť nitky tyčinek se zatím značně prodloužily. Pyl však ze zra- 
lých prašníků nemůže se samovolně vysypávati, poněvadž jsou prašníky skulinami, jimiž 
se otvírají, k sobě těsně přiloženy. Vnikne-li však hmyz mezi prašníky sosákem, uvolní je 
a pyl se mu vysypává na hlavu; navštiví-li pak jiný květ, ať již v prvním nebo 
ve druhém jeho období, otírá tento pyl o jeho bliznu. Aby hmyz byl nucen 
