157 
Roste na suchých lukách, travnatých stráních a mezích, zejména v nížinách 
polabských, Jičínsko-Boleslavsku, poříčí Ploučnice, širším okolí pražském, vzácně 
též v nižším pásmě pošumavském, jakož i v jižní a střední Moravě, řidčeji v Je- 
seníku. Co do doby květné shoduje se s čem. obecným. 
Rod 11. (Scutellaria,2 Helmkraut) poznává se ode všech ostat- 
ních rodů tohoto řádu hlavně tím, že na hořejším pysku 2pyského kalichu má 
vydutý, šupinovitý výrostek. Vyskytuje se u nás ve 3 druzích : 
koruny iednobarevné : modro- 
fialové nebo bílé; listy krát- 
ce řapíkaté 
listy vroubkované, na spo- 
du srdčité nebo uťaté; ka- 
lichy lysé nebo bezžlázně 
pýřité 
list}" celokrajné, na spodu 
lirálovité; kalichy žláznatě | hrálovitý 2. 
chlupaté [ 
I obecný 1 . 
koruny dvojbarevné: na horním pysku modré, na dolním / 
bílé ; list}" dlouze řapíkaté ) 
vysoký 3. 
1. Šišák obecný (Scutellaria galericulata^ L. — obr. 214) vyhání z pla- 
zivého oddenku přímé, namnoze větvité, lysé nebo skoro lysé lodyhy s krátce 
řapíkatými, podlouhle kopinatými, vroubkovanými, na spodu uťatými nebo srdči- 
tými až nezřetelně hrálovitými listy. Květy {F) vyrůstají z paždí hořejších, čím 
výše menších listů po jednom (tedy nikoli ve vidlanovitých svazcích, jak tomu 
jest u většiny rostlin pyskatých) ; poněvadž však bývají na stopkách těchto květů 
2 listeny, dlužno za to míti, že každý květ představuje 3květý vidlan, jehož oba 
postranní květy se ovšem nevyvinuly. 
Krátce zvonkovitý, 2pyský, bezžlázně pýřitý nebo lysý kalich nese na hořej- 
ším pysku šupinovitý výrostek (š), dle něhož rod šišák ode všech pyskatých 
se rozeznává. Dlouze trubkovitá, tlamatá, fialově modrá, zřídka bílá koruna (r) má 
horní pysk 3klaný, dolní však nedělený. Dolejší (vnější) tyčinky jsou delší druhých 
dvou tyčinek a mají jeden pytlíček prašníkový vyvinutý, druhý zakrnělý (a). 
Když koruna odkvětši opadne, přitisknou se oba kališní pysky těsně k sobě, 
uzavírajíce dozrávající tvrdky {/^) a zdá se pak, jakoby kalich byl otevřen a 
prázdný. Když tvrdky úplně dozrály, otvírají se ovšem opět pysky kalicha, aby 
tvrdky mohly vypadávat! (/). 
Opylení obstarává hmyz blanokřídlý a motýlové způsobem u rostlin pyska- 
tých obvyklým. Vedle květů obojakých, protandrických, vyskytují se též květy pe- 
stíkové a to buď na týchž rostlinách nebo na rostlinách zvláštních. 
Roste nej raději ve vlhkých křovích, u potoků, na březích a v příkopech. 
Kvete v měsících letních. 
Rozemnut páchne trochu česnekem, rozkousán chutná slaně a hořce^, proto 
se ho dříve užívalo jako léku proti horečce. 
2. Š. hrálovitý (S. hastifolia'^ L. — obr. 215) podobá se vnějškem druhu 
předch., má však podlouhle kopinaté listy celokrajné, jen vykrajované, na spodu 
b v ruštině rozumí se slovem tím přilbice; přeneseno na tuto bylinu vzhledem 
ku k vetům. 
b Od lat. sciitella = mistička, štítek, vzhledem k vydutému, šupinovitému vý- 
rostku na horním pysku kališním. 
b Z lat. galericulum = čepička, malá přilba (galea), z téže příčiny. 
*) Má listy (= folia) hrálovité, t. ]. podobné střele (= has ta). 
