1Ď4 
Jsa původu asijského pěstuje se někdy pro okrasu, pro kuchyňské potřeby 
a na thé v zahradácli, odkudž zřídka pomíjivě zplaňuje. Tak pozorován byl na př. 
/planěly na poli u Tříěe vých. od Vysokého na úpatí Krkonošů (r. 1877 prof. 
Fr. Sitenským), jakož i u Brna, Klobouk, Kunštátu a v Háji u Bzence na Mo- 
ravě. Kvete až v červenci a srpnu. 
2. V. rakouský (D. austriacum L. — obr. 223) jest oproti předch. druhu 
byliiui. vytrvalá, na lodyhách a rubu listův vlnato- huňatá. Přisedlé listy jsou 
hluboce peřenodílné v 5 nebo 7, hořejší však pouze ve 3 čárkovité, celokrajné 
ukroj ky (b). V paždích hořejších listů vy- 
růstají jalové, listnaté větévky. Květy {F), 
sblížené v krátkém, listnatém klase, mají 
2pyský kalich, jehož horní pysk jest jed- 
noduchý (nedělený), dolní však hluboce 
rozeklán ve čtyři úzké zuby, a velikou, 
fialovou korunu o dlouhé, nahoře nad- 
muté trubce. Prašulky jsou huňaté, 
kdežto u druhu předch. jsou lysé. 
Jsa rozšířen více ve Švýcarsku a Dol. 
Rakousích, vyskytuje se u nás na skalách 
a keřnatých, vápenitých stráních v okolí 
Karlštejna (Velká hora, Roblín). Na Moravě 
a ve Slezsku nebyl dosud pozorován. Také 
se často pěstuje v zahrádkách pro okrasu. 
Oproti druhu předch. kvete již v máji a 
červnu. 
Rod jj. JVJo.1:oí*íclovi= 
obecná (Thynuis- serpyllum-" 
L, Quendel - obr. 224) jest vytrvalá, po- 
lokřovitá bylinka vytvářející malé trsy ten- 
M Srovn. rus. MaiepiiHKa, ayuiima, 
MaTepayiUKa (= dobromysl, Origauum), pol. 
macierza duszka, macierzanka, chorv. 
iiiateriua dušica atd. Rusky slově ma- 
teřídouška 6oropo;r,cKa a ipaBa. 
Primus Sobotka praví o mateřídou- 
šce tolik; Skromničká to bylinka, tak skrom- 
ooQ iz' / 'j I A ' . ničká, že sobě ani netroufá na palouk mezi 
_Zj. celtiik lakoHsky ^ hrdé družky své, ale osaměle na mezích podle 
/- kvet s listenem b. ^ suchjxh Stráních líbeznou svoji vůni 
^ydychyje. A právě tato víině činí nám ji 
tak milou, že jsme ji »mateří douškou* t. j. matčinou duší nazvali. Vhodnějšího pojme- 
nování věru nebylo lze pro ni nalézti. Jeť trpělivá a snášenlivá jako matka, tak že čím 
více po ní šlapeš, tím silnější vůni vydává; jako matka dítk}-, tak ona chová na teplém 
výsluní drobné kvítk}’ své . . . ; i na hrobech ráda se tulí, což zavdalo podnětu k poetické 
čiské pověsti, že jest to matka v kvítek proměněná; 
»Zemřela matka a do hrobu dána, 
siroty po ní zůstaly; 
i přicházely každinkého rána 
a matičku svou hledaly. 
I zželelo se matce mil}' ch dítek ; 
duše její se vrátila 
a vtělila se v drobu olistý kvítek, 
jímž mohylu svou pokryla.* Erben ; Kytice. 
-) Z řec. dvLiog = dech, vzhledem k libé \'ůni. 
•*) Šerpy Huni = řec. sg.iv/j.og slula mateřídouška ve starověku u národa khis- 
sických; od řec. egszco = plazím se, vzhledem k rozloženým lodyhám. 
