166 
(obr. 224 q), v nichž místo tyčinek jsou nanejvýš pouze zakrnělé nitky (gynodi- 
morfismus), a velmi zřídka též květy prašníkové se zakrnělými pestíky. Kromě toho 
byly pozorovány též květy pelorické, s korunou skoro pravidelnou, 5cípou. 
Konečně zasluhuje zmínky zvláštní přetvoření květů, jak pozoroval je dr. Ve lé- 
no yský na mateřídoušce nalezené na travnaté hrázi lesního rybníčku v „Zákličí" 
u Čekanic blíže Blatné. Koruny byly v nich totiž přetvořeny v kalichy, tak že 
každý kvítek podobal se dvěma kalichům do sebe vsunutým (Vesmír 1880). 
Roste na trávnicích, mezích a kopcích a to obyčejně hromadně. — Po- 
skytuje dobrou pastvu včelám. Obsahujíc mnoho těkavého, vonného oleje 
slouží v domácím lékařství zvláště na obklady bolavých očí a do koupelí novo- 
rozených dětí. 
Mateřídouška náleží k rostlinám velice proměnlivým, vyskytujíc se 
v četných odrůdách, jež liší se od sebe hlavně povahou lodyh (plazivých, šlahou- 
novitých, vystoupavých, oblých, hranatých, lysých, chlupatých atd.), pak velikostí, 
tvarem a srstnatostí listů, povahou květenství, kalichů atd. Mnozí botanikové po- 
važují některé odrůdy za samostatné druhy a ty rozvrhují opět v nové odrůdy. 
Dr. Ed. Formánek na př. uvádí pro květenu Moravy a Slezska neméně nežli 
12 druhů mateřídoušky asi ve 30 odrůdách! Dr. Lad. Čelakovský uvádí 
jich (ve 3. vydání Analytické květeny) pro všecky země koruny české šest, jež 
sestavili jsme v tento přehled : 
C3 
>c/) 
o 
73 
hlavní výhonky nejprve 
rozložené, pak vystoupa- 
vé. ale nikoli šlahou- 
n ovité; lichopřesleny na- 
mnoze oddálené, jen na 
konci strboulovitě nahlou- 
čené 
>u 
(U 
hlavní lodyhy na zemi kol- 
kolem rozložené, šlahou- 
n o vité, na nich krátké 
větvičky řáděné, vystoupa- 
vé ; květenství krátká, str- 
boulovitě směstnaná 
lodyh)' lysé nebo 
jen na hranách chlu- 
paté ; listy okrou- 
hlé, vejčité až po- 
dlouhlé 
větve dole nezře- 
telně, nahoře zře- 
telně čtyřhranné, 
na hranách chlu- 
paté 
kalaniandro- 
ritá i. 
větve oblé a lysé 
( hladká 2. 
lodyhy kolkolem pýřité až huňaté; li- / ; . i, - o 
sty čárkovité až podlouhlé \ 
šlahounovité lodyhy 
a jejich větve při- 
oblé, kolkolem pý- 
řité až huňaté 
listy okrouhlé a 
široce vejčité 
listy čárkovité až 
úzce vejčité 
I polomená 4. 
[ úxkoUstá ó. 
větvdčky šlahounovitých lodyh zřetelně ( 
4hranné a dole jen na 2 stranách pý- ' překrásná 6*. 
řité, nejhořeji kolkolem chlupaté [ 
1. M. ka 1 a m a n d ro vi t á ^ (Th. chamaedrys^ Fr., Th. montaiius^ W. K.) vy- 
hání z kořene řídký trs výhonků jednak jalových jednak kvetoucích, které jsou nej- 
prve rozložené, pak vystoupá vé, ale nikoli šlahounovité a rozvětvují se ve 
větve dole nezřetelně, nahoře zřetelně čtyřhranné a tamtéž na hranách 
(nikoli na plochách) chlupaté. Okrouhlé, elliptičné až podlouhlé listy isou namnoze 
lysé, jen doleji brvité a mají postranní, nervy obloukovité, ku kraji se ztrácející — 
krajní, okružní nerv tudíž jim chybí. Lichopřesleny nachových nebo bílých květů 
jsou většinou oddálené, jen na konci strboulovitě sblížené. 
Jest ze všech odrůd nejobecnější. 
2 . M. hladká (M. laevicaulis^ Cel.) shoduje se ve vystoupavých, nešlahouno- 
6 Viz pozn. ■*) na str. i8o. 
-) Lat. molitan US = horní. 
Slož. z lat. laevis = hladký caulis = lodyha. 
