16S 
Nachové květy, směstnány v konečných, strboulovitých květenstvích, jsou oproti ji- 
nyin odrůdám velice úhledné a veliké. 
Vyskytuje se pouze na vysokém mor. Jeseníku (Veliká Kotlina, Petrštýn). 
V zahrádkách pěstuje se často pro potřeby kuchyňské a pro lékárny jiho- 
evropský tymián ^ (Thymus vulgaris L., Thymian - obr. 226), nizounký, za 
květu libovonný kříček, rozvětvený ve vystoupavé nebo přímé, šedomrtnaté větve 
s podlouhlými až čárkovitými, p řisedlými, p o kraji obyčejně dolů ohrnutými 
listy. Z úžlabí dolejších listů vyrůstají namnoze krátké, listnaté větévky, z úžlabí 
227. Pamětník; 228. Klinopád. 
/^podélný řez kveteni, k kalich, c rozčisnutá koruna, a tyčinka. 
hořejších listů pak vidlanovité svazeěky nachových květů téhož složení jako u ma- 
teřídoušky. Kvete v máji a červnu. 
Užívá se ho jako koření do rozmanitých pokrmů. 
Rod 18. (Calamintha,^ Basilienquendel) má kalich dvou- 
pyský a korunu tlamatou jako rod předch., ale tyčinky nahoře obloukovitě k sobě 
skloněny. U nás rostou 2 druhy : 
b Jest utvořeno z řec. ůviiog ; viz pózu. -) na str. 164. 
b Čes. marulka, chorv. inarulja, pol. m a runa souvisí dle Matzeiiauera 
s lat. mam tu, řec. (.lagov = šauta kočičí (Nepeta). 
•*) vSlož. z řec. y.alóg = krásný -[- uívd^] — máta, nebo z y.álauog = stéblo /iiívdt], 
poněvadž některé druh}’ se rád}’ V3’skytují ve strništích. 
