170 
Rod IQ. I>ol3r*omysl^ obecná (Origanum- vulgare L., brauner 
Dosten, Wohigemuth -- obr. 229) vyhání z tenkého, rozvětveného oddenku přímé, 
slabě hranaté, as 7-2 vysoké, často načervenalé lodyhy, které se nahoře chocho- 
ličnato-latnatě rozvětvují. Listy jsou krátce řapíkaté, vejčité a skoro celokrajné. 
Drobné kvítky [F, F^) vyrůstají jednotlivě z paždí vejčitých, lysých, často 
nachově zbarvených listenů, které jsou střechovitě sestaveny v malé, husté klásky 
zakončující větvičky bohaté laty. Mají trubkovitý, stejně pětizubý kalich a krátce 
dvoupyskou, kalně nachovou (zřídka bílou) korunu s dvojmocnými, vyniklými, 
nahoře rozbíhavými tyčinkami, jejichž pytlíčky prašníkové (a) jsou šikmo při- 
rostlé na trojhránném spojidle jako u obou rodů předch. 
230. jMarjánka^ F rozčísnutý květ. 
Kromě rostlin s květy obojakými 
vyskytují se též rostliny s květy pouze 
pestíkovými, mnohem menšími (/"), 
které se rozvíjejí o celý týden dříve. - 
Opylení jest téhož způsobu jako u ma- 
teřídoušky (str. 165). 
Když koruna odpadne, uzavírá 
se kalich hustými chloupky, které jsou 
ochranou dozrávajícím tvrdkám. 
Roste po krajích lesů v i rolí a 
na keřnatých stráních. Kvete hlavně 
v červenci a srpnu. 
Příjemně vonných květů užívá 
se v lékařství a přidávají je prý místo 
chmele do piva. 
Marjánka ^ neboli majorán, 
voněkras (O. majorana^ L., Majoravi 
— obr. 230) jest jednoletá i vytrvalá 
bylina s šedopýřitou, zřídka lysou lo- 
dyhou a elliptičnými nebo vejčitými, 
.šedoplsCnatými listy. Bílé nebo bledo- 
červenavé kvítky sedí v paždích 
okrouhlých, v kulaté klásky hustě 
nahloučených, šedoplsfnatých, po kraji 
huňatých listenů; spočívajíce po 2 — 4 
na koncích postranních větévek klásky 
skládají protaženou latu. Celá rostlina, 
zvláště však květy příjemně voní. Kvete 
v červenci a srpnu. 
Pěstuje se v zahrádkách pro potřeby kuchyňské — nejvíce se jí spotřebuje 
do jaternic — ale též k účelům lékařským. Planě roste v severní Africe a v jižní 
Evropě. 
') Vyskytuje se i v jiuých řečech slovanských, na př. chorv\ dobra mise], pol. 
dobromysl a, znamenajíc různé rostliny léčivé; srovn. též něm. Wohigemuth. Rusky 
slově ayiiiima. 
Jest ozdobou horských strání ; složeno s řeckého oooí = hora -j- yávoz = 
ozdoba. 
•') Dle vlask. maggi o ran a; někteří odvozují od hebrejského niar = hořký 
origanum = dobromysl, jiní od arabského marjamie nebo máry a mých, jména této 
bylin}'. 
