176 
v\skytuje se u nás (zvláště na Moravě) pořidku jakožto pomíjivě zplanělá na ru- 
mišiích a u cest. Kvete v červnu a červenci. Jest oproti předch. vytrvalým druhum 
šalvěji dvouletá. 
6. Š, muškateíová (S. sclarea^ L. — obr. 238) jest jako předch. bylina 
2 létá. Má přímou, nahoře větevnatou, až i w vysokou, huňatou, v hořejší části 
žláznalě chlupatou lodyhu s vejčitými, vroubkovanými, svraskalými, téměř plstnatými 
listy, které přecházejí nahoře v blánovité, růžové listeny, v jejichž paždích sedí na- 
mnoze ókvěté lichopřesleny úhledných. 
239. Šalvěj lakoiiská. 
větle modrých květů. Vejčité zub}' 
kališní jsou jako u druhu předch. zakon- 
čeny o s t n i t o u osinou. 
F květ, podélný řez květem, c rozčisnmá koruna. 
Celá rostlina páchne silně, až omámivě muškátem a hořce chutná. 
Roste planě v jižní Evropě, zejména v Istrii a na některých ostrovech Ja- 
derského moře. Někdy se pěstuje též v květnicích pro okrasu a odtud zplaňuje, 
jako na př. v Klamově zahradě v Praze. Kvete v červnu a červenci. 
7. S. rakouská (S. austriaca Jacq. — obr. 239) vyhání z vytrvalého 
oddenku růžici přízemních, řapíkatých, vejčitých, dole srdčitých, svraskalých, kade- 
řavě vroubkovaných listův a přímou, as V2 ^ vysokou, chudolistou, i s listeny a 
9 Lat. sclarea = vlašsk. scliiarea = šarlach, vzhledem k červeným listenům. 
