177 
kalichy huňatou lodyhu zakončenou hroznoví tým klasem dosti velikých, bledožlutých 
nebo žlutavě bílých květů. Listeny, z jejichž paždí květy ve vidlanovitých sva- 
zečkách vyrůstají, jsou asi zdéli kalicha; horní pysk tohoto je trojzubý. Tyčinky 
i s čnělkou vyčnívají daleko z koruny. 
Roste na horských lukách a travnatých stráních v Dol. Rakousích, odkudž 
bývá zavlékána se semeny do jižní Moravy (Mikulov, Lednice a j.). Kvete hlavně 
koncem jara. 
Z četných cizích druhů šalvěji, jež pěstují se u nás v zahradách, zaslu- 
hují zmínky: 
241. Zbéhovec plazivý 
F květ, Fy podélný řez květem, c rozčísnutá koruna, p pestík (tvrdky). 
l. Š. lékařská (S. officinalis L. — obr. 240) — drobný k říček s řapí- 
katými, podlouhlými, drobně vroubkovanými, svraskalými listy, které jsou (zvláště 
v mládí) i s mladými větévkami šedě plstnaté. Fialové květy (7^), rozvíjející se 
v červnu a červenci, liší se od květů všech našich šalvěji tím, že mají trubku ko- 
runní (Zj) zarostlou dole chlupatým kroužkem, který zabraňuje drobným, 
nepovolaným živočichům přístup k medové šťávě. Opatření toho jest zde tím více 
třeba, anať lodyha není žláz natě chlupatá a kratší ramena tyčinek nejsou lo- 
patkovitě rozšířena a tak postavena, aby zatarasovala nepovolaným vetřel- 
cům přístup k medovině. 
Roste planě na skalnatých úbočích jižní Evropy, zejména v Přímoří. 
12 
