178 
Obsahujíc mnoho etherického oleje, silně voní a hořce chutná. Dříve užívalo se 
jí v lékařství a dosud vařívají ze sušených, před dobou květní natrhaných listů thé, 
které dle Kneippa léčí zašlemování v krku a působí blahodárně v nemocech 
jaterních i ledvinových. Mimo to odporučuje se odvarem šalvějovým vymývat! hni- 
sající rány, aby se brzy hojily; ěerstvými listy se prý dobře čistí zuby. 
2. Š. pestrá (S. horminum^ L.) jest původu jihoevropského jak^j š. lékařská, 
jíž vnějškem celkem se podobá. Bývá na přímých, větevnatých lodyhách bělošedě 
plstnatá, má řapíkaté, vejčitě podlouhlé, nepravidelně vroubkované listy, z nichž nej- 
hořejší, nahloučeny na vrcholku lodyhy v cho- 
máč, jsou pestře (modře, fialově, nachově, 
bíle) zbarveny. Květy jsou nejčastěji bledě 
růžové a rozvíjejí se od června do srpna. 
3. Š. otevřená (S. patens Benth.) — 
připomíná vnějškem Celkem š. luční, má však 
svraskalé listy dolejší střelovité a veliké, ši- 
roce rozevřené koruny krásně modré. 
Pochází z ]\Iexika. Kvete v srpnu a září. 
4. Š. lesklá (S. splendens Seli.) jest 
polo keř až přes i rn vysoký, s lysými vět- 
vemi a řapíkatými, podlouhle vejčitými, špi- 
čatými, vroubkovaně pilovitými, obak lysými 
listy. Štíhlé, až přes 5 cm dlouhé květy se- 
staveny v jednostranný, s počátku trochu nící 
hrozen, jsou na stopkách, kališích i korunách 
ohnivě červené; horní pysk koruny jest 
přímo namířen a asi 3 krát delší pysku dol- 
ního. Pochází z Brasilie. Kvete jako předch. 
koncem léta. 
242. Zběhovec jehlancovitý , 
Rod 21. - (Aju- 
ga^ Gůnsel)má korunu zakrněním horního 
pysku jednopyskou, vadnoucí na plodu. 
Tvrdky jsou více méně ke spodině čnělky 
přirostlé. Vyskytuje se u nás ve 4 druzích: 
v 
S 
.Q 
S' 
koruny modré 
(zřídka růžové 
nebo bílé) 
listeny namnoze ce- 
lokrajné nebo měl- 
ce \'ykrojené 
lod^^ha lysá, jen 2řadě chlu- í 
pátá; listy přízemní dosti c plazivý 1. 
dlouze řapíkaté [ 
lod. kolkolem huňatá; í 
listy příz. zcela krátce ' jehlancovitý *2. 
řapíkaté [ 
listeny hrubé vroubkováno - zubaté, j 3^ 
hořejší namnoze 3laločné j 
kor. žluté I yva 4. 
') Z řec. ÓQ/Ltácú = dráždím, vábím, vzhledem k pestrým listům na vrcholku lod3diy. 
-) V Matthiolově herbáři slově »zběhovým kořením«. Srovn. s pozn. násl. 
Vzniklo prý zkomolením z aguja a to z řec. áyviog = bezmocný, slabých údů, 
poněvadž se druhdy užívalo této byliny při léčení pakostnice ; odtud nazývala se dříve 
téz Iva arthritica (viz Matthiolův Herbář str. 327). 
