1S3 
Rod 23. (Mentha\ Minze) má oproti všem rodům předcháze- 
jícím korunu nálevko vitou, skoro pravidelně 4klanou a tyčinky z trubky 
kor. více méně vyniklé, skoro stejně dlouhé, nahoře se rozestupující. 
Rod mát je velice proměnlivý, vytvářeje za všelikých okolností rozmanité 
odrůdy jakož i míšence. Poněvadž někteří botanikové považují mnohé odrůdy za 
samostatné druhy, jež pak opět často roztřiďují v odrůdy nové, jest soustava to- 
Jioto rodu velice neustálená. Ve Formánkově Květeně Moravy a rak. 
Slezska uvedeno na př. přes 20 druhův mát o více jak 100 odrůdách! Že určo- 
vání druhův a odrůd za těchto okolností je velice nesnadné a mnohdy značně 
nespolehlivé, a že k roznícení lásky pro studium něžných dítek Flořinych — ne- 
má-li se omezovati na pouhá jména, nýbrž také na pozorování rostlinného života 
- nikterak nepřispěje, rozumí se samo. 
Dle Celakovského vyskytuje se ve květeně všech tří našich korunních 
zemí celkem 1 1 druhů mát, jež možno určiti tímto klíčem : 
w 
'P 
St 
§ 
lichopřesleiiy 
květní sniěst- 
naiié v koneč- 
né klasy nebo 
strbouly 
listy přisedlé 
nebo zcela 
kratičce řapí- 
katé 
listy řapíkaté 
lodyha a listy 
na rubu chlu- 
paté nebo še- 
doplsťnaté 
listy vejčité až ko- í 
pinaté, s žilkami na l lesní 1. 
rubu nevyniklými [ 
1. okrouhle vej- í 
čité, s vyniklými | okroiililolistá 4. 
žilkami na rubu I 
lod3'ha a list}’ lysé | zelená 2. 
lichopřesleny v klasech dole obvxejně / 3 
přetrhovan3'ch ) * 
lichopřeslen}' směstnáu}' v konečné / ^ 
strbouly | 
listy přisedlé nebo skoro j 
přisedlé ) 
červená 9. 
lichopřesleu}’ 
oddálené v 
úžlabích listů 
kalich skoro 
stejně 5zubý, 
uvnitř h-S}’ 
lis. řa- 
píkaté 
kal. trub- 
kovitý ; 
b3'lin3' 
přes půl nt 
vysoké 
b}’!!!!}" zelené, ( přeslenatá (5. 
mrtnaté, ne- ^ 
bo skoro h^sé [ jemná 7. 
byl hustě srst- [ 
naté a pope- l zahradní s. 
lávě třp3’tivě [ 
kal. zvonkovit}' ; b3din3’ pod j 
\ 7)1 v3’Soké 1 
kalich 2p3’ský, uvnitř s kroužkem chlupů ^ polej 11. 
1. Máta lesní (.\lentha silvestris L., M. candicans- Crantz. - obr. 251) jest 
vytrvalá bylina — jako všecky máty — vyhánějící z oddenku podzemní šupi- 
naté výběžky a přímou, nahoře obyčejně větevnatou, 3—10 dm vysokou, měkce 
chlupatou až šedoplsťnatou lodyhu s přisedlými nebo zcela krátce ř a p í- 
') Jménem tímto (= řec. /íÓ’< 9 >/), od něhož i slovanské uázv}" původ vzah’ (na př. 
rus. MtiTU, pol. nii^ta, chorv. meta, met v a a j.), zvali mátu již starověcí národové klassičtí. 
-) Lat. candicans = bělostu}''. • 
