185 
■s m. přeslenatou (INI. silvestris- 
verticillata), jejž nazval řed. Oboř- 
il v ku poctě J. Brauna, zasloužilého 
botanika, mátou Braunovou (M. 
Braunii), 
2. M. zelená (M. viridis L.) 
shoduje se v klasovitých květenstvích 
a v přisedlých nebo kratičce řapí- 
katých listech s m. lesní, za jejíž 
pouhou odrůdu ji také někteří po- 
važují, jest však na lodyze i listech 
lysá a vyhání z oddenku výběžky 
nadzemní, listnaté. Kromě toho 
liší se od m, lesní také tím, že má 
tenčí klasy a čárkovité listeny — delší 
lichopřeslenů — tak jako stopky květní 
a kalichy lysé, kdežto m. lesní má 
listeny zdéli nebo něco kratší licho- 
přeslenů, i se stopkami a kalichy 
květními více méně chlupaté. Tvrdky 
jsou skoro hladké. 
251. Mála lesní; 
květ obojaký, květ pestiko\'ý ; a tyčinka: c rozčís- 
nutý květ pestiko\^' s neplodnými tyčinkami ; rnzčis- 
nutA koruna kvetu obojakého. 
Pěstuje se někdy pro pří- 
jemnou vůni v selských zahrád- 
kácli, z nichž zřídka u potoků 
a ve vlhkých křovinách zpla- 
ňuje. Kvete od července do 
září. 
3. M. peprná (M. pi- 
perita L., Pfefferminze — obr. 
252) má přímou, 3-6 dm vyso- 
kou, nahoře obyčejně větvitou, 
lysou nebo jen roztroušeně 
srstnatou lodyhu s vejěitě po- 
dlouhlými až kopinatými, ostře 
pilovitými listy, které mají 
mírně dlouhé ř a p í k 
a jsou lysé nebo na- 
nejvýš na nervech trochu chlu- 
paté. Květy {F), rozvíjející se 
od června do srpna, skládají 
252. Máta peprná F květ. 
