192 
Z cizích rodů rostlin pyskatých pěstovaných ii nás pro okrasu, kuchyňské 
potřeby nebo pro lékárny, pokud nebyly už uvedeny (na př. marjanka, včel- 
níky, lymian, máty, šalvěj lékařská) zasluhují zvláštní zmínky: 
1. Meduňka^ lékařská neboli včelník^ rojovník ^ (Melissa^ offici- 
nalis L, Citronenmelisse - obr. 262) vyhání z větevnatého, vytrvalého od- 
denku přímé, bohatě větvité, až 1 vysoké, žláznatě chlupaté až huňaté lodyhy 
se vstřícnými, řapíkatými, vejčitými, vroubkované pilovitými listy. Květy vyrůstají 
ve vidlanovitých, jednostranných svazeěkách (lichopřeslenech) z paždí listů. Mají 
trubkovitý, 2pyský kalich (/’) o horním pysku trojzubém, dolním 2zubém, tlamatou, 
bílou nebo narůžovělou korunu (<r) a čtyři 
dvojmocné tyčinky (a, nahoře oblouko- 
vitě k sobě skloněné. 
Náležejíc květeně zemí jižnějších, pě- 
stuje se u nás často v selských zahrádkách 
a odtud také někdy zplaňuje. Kvete v čer- 
venci a srpnu. 
Vonné listy, které se sbírají před roz- 
květem a suší, prodávají v lékárnách na thé 
pro sesilení a utišení nervů. Také se z nich 
tlačí libovonný „melissový" olej. 
2. Ysop lékařský (Hyssopus^ pffi- 
cinalis L., der Ysop - obr. 263) jest 
drobný p o 1 o k e ř hned zdola bohatě roz- 
větvený, 3 — 7 Yw vysoký. Má kratičce řapí- 
katé až přisedlé, kopinaté až čárkovitě kopi- 
naté, celokrajné, tuhé, lesklé, ďubkovanými 
žlázkami tečkované listy, které rozemnuty 
byvše příjemně voní. V paždích dolejších 
listů vyrůstají listnaté větévky, v úžlabích ho- 
řejších listů však sedí lichopřesleny květů, 
podepřeny čárkovitými listenci a sestaveny v 
jednostranné klasovité hrozny. Květy (i% 
rozvíjející se hlavně až v srpnu a září, mají 
trubkovitý, pětizubý kalich, modrou, zřídka 
růžovou nebo bílou, tlamatou korunu a 4 
dvojmocné, z trubky korunní daleko vyční- 
vající, od sebe se rozestupující tyčinky, je- 
jichž prašníkové pytlíčky stojí proti sobě v 
rovné čáře a otvírají se společnou skulinou. 
263. rsop lékařský; , . ^ v jižnějších zemích evrop- 
F květ, F, podélný řez květem. skych ; u uas vyskytuje se pouze někdy na 
zdech a skalách zplaněle. Zhusta však se sází 
v selských zahrádkách, poněvadž hořce chutnajících listův i květův užívá se v do- 
mácím lékařství, zejména proti neduhům prsním a žaludečním. 
3. Saturej^ zahradní neboli čibr^ (Satureja^ hortensis L, Bohnenkraut 
*) Od řec. jusÁiooa — včela, anyť květy její rády navštěvují včely. 
■) Slož. z řec. vg = svině -j- Mip, (OJióg = tvářnost, snad yzliledem k zdánlivé po- 
době pvskaté koruny k vepří hlavě. Jménem lOoojTiog zvali staří Řekové nějakou pyskatou 
rostlinu. 
Od lat. saturare = sytiti, vzhledem k potřebám kychyňským. 
■"I Souvisí jako pol. cz^ber, rus. vaáep^, chorv. čubar s řec. -dúii^oog. 
