Rád XIII. Sporýšovité (Verbenaceae) 
lékařský ne- 
boli železník (Verbena- officinalis 
L, Eisenkraut - obr. 270) jest vy- 
trvalá bylina s přímou, přes V 2 vyso- 
Eoii, 4hrannon, na hranách draslavoii, 
obyčejně vstřícně větevnatou lodyhou 
a vstřícnými, drsnými listy podlouhle 
vejčitého tvaru. Dolejší listy jsou 
peřenoklané nebo trojklané, s velikým 
prostředním uštem a klínovitě v řapík 
súženy, hořejší jsou nedělené a při- 
sedlé ; oboje však jsou po krajích 
tupě pilovité. Květy {F, rozví- 
jející se po celé léto, jsou sestaveny 
v konečné i postranní tenké klasy. 
jsou byliny, v cizích květenách též kře se vstřícnými listy a souměrnými květy 
o Sklaném, vytrvalém kalichu, trubkovité nebo nálevkovité koruně s Sklaným, více 
méně 2pyským okrajem a čtyřmi dvojmocnými tyčinkami. Svrchní semeník s po- 
čátku nerozdělený nese čnělku na vrcholku, čímž liší se tento řád od rostlin 
pyskatých; později dělí se ovšem 
plod též ve 4 jednosemenné díly 
jako u řádu předch. 
Z naší květeny náleží sem 
pouze rod sporýš (Verbena) o je- 
diném druhu. Několik cizozemských 
rodů pěstuje se však často pro okrasu 
v květnicích a kořenáčích. 
*) V3'sk3-tuje se i v jiných řečech 
slov., ač s různým významem, na př. 
polské spor\^sz = průtržník (Herni- 
aria), rus. cnopwiuT^ = truskavec (Po- 
Ngonuni aviculare L-), choř v. sporiš 
atd. Souvisí snad se stslov. s p o ri, = 
nadbytek (od čehož sporý == výdatný), 
znamenajíc bylinu, která všude hojně 
roste. 
-) Tak zvali staří Římané všechii}’ 
bjdiujR jichž užívalo se při posvátných 
obřadech 
270. SpOlýs lékařský; kvét, podélný řez květem ; 
Ď semeník s čnělkou l a bliznou f plod, y, týž dozralý. 
