203 
chorobách; také se ho může užiti k barvení na červeno. Obyvatelé Islandu pojí- 
dají listů kostivalu jako salátu. 
Pozn. Místy (zejména v nížině polabské, v poříčí Jizery a Ploučnice, jakož 
i v horách Krušných) vyskytuje se odrůda: k. český (S. bohemicum Schmidt) se 
žlutavobílými korunami, jejichž trubka jest jen asi tak dlouhá jako kalich a 
okraj rozeklán v zuby až asi do V3 rozšířené části — kdežto u vlastního kosti- 
valu lékařského jsou koruny (nejsou-li ovšem nachové nebo růžové) čistě bílé, mají 
trubku mnohem delší kalicha a zuby kratší, poněvadž okraj jest rozeklán jen asi do 
Y4 rozšířené části. Mimo to jest k. český mnohem nižší a má listy světleji zelené. 
2. K. hliznatý (Symphytum 
tuberosum L. — obr. 277) má od- 
denek nestejně h 1 izovi tě napuch- 
lý, žlutavě bílý, lodyhu jedno- 
duchou nebo jen nahoře ve 2 větve 
rozdělenou, spodní listy v době kve- 
tu již odumřelé, prostřední vejčité 
až podlouhle elliptičné, v křídlatý 
řapík stižené, hořejší krátce sbíhavé, 
koruny žlutavobílé a výrostky 
v nich delší tyčinek. Tvrdky 
jsou nelesklé, hrbolaté. 
Oproti předch. kvete hlavně 
jen v dubnu a m.áji. 
Rod 2, niat lékařský 
(Anchusa ^ officinalis L, Ochsen- 
zunge - obr. 278) jest statná, vy- 
trvalá nebo 21etá bylina na přímé, t- .■ i i r 
nahoře větvitě lodyze 1 na listech 
hustě a drsně srstnatá. Listy jsou 
podlouhle kopinaté, na spodu lodyhy znenáhla dolů stižené, v horní části lodyhy 
poloobjímavé. Květy vyrůstají na kratičkých stopkách z paždí listenů ve vija- 
nech namnoze vidlanovitě seřaděných. Mají hluboce Sklaný kalich (é) a nálevko- 
yitoii, Scípoii korunu (c, cj s rovnou trubkou, barvy fialové, modré nebo bílé. 
Ústí koruny jest uzavřeno tupými, vejčitými hrboulky (//), porostlými po kraji 
bílými, aksamitovými chloupky; tyto hrboulky mají dvojí úkol: jednak zabraňují 
dešťové vodě a vetřelcům (zejména mouchám) přístup k medovině, která se vymě- 
šuje z podplodního terče a hromadí ve spodní části korunní trubky, jednak uka- 
zuje většímu hmyzu (včelám a některým motýlům) směr, kterým má nořiti sosák, 
Roste ve stinných lesích, na 
výslunných trávnících, v pobřežních 
houštinách, na mezích a u cest v 
Cechách v širším okolí pražském, 
Teplicko-Žatecku, západním Polabí, 
v horách Jizerských a Krkonoších, 
jakož i v Šumavě, v poříčí střední 
Otavy a na Krumlovsku ; na Moravě a 
ve Slezsku je roztroušen skoro po 
celém území. 
*) Slož. z řec. ayy(o — škrtím ovoov = provaz, snad vzhledem k zaškrcené ko- 
runě. 
