205 
Rod 3 , rol ní (Lycopsis- arvensis L., Krunimhals - obr. 279)- 
jest bylina 1 - 21etá, s vřetenoviiýni kořenem, posázena všecka tuhými, odstálými, 
bělavými štětinkami, tak že pasoucí se zvířata většinou se jí vyhýbají. Jednoduchá 
nebo nahoře rozvětvená, 2-3 r/w vysoká lodyha má střídavé, podlouhle kopinaté, 
tupé listy s oddálené zubatým nebo skoro celým, trochu vlnitě zprohýbaným okra- 
jem, které v horní části lodyhy jsou poloobjímavé, v dolní části však prostě při- 
sedlé, v řapík súžené. Květy, objevující se hlavně v měsících letních, jsou sestaveny 
v listnatých vijanech. Mají Sdílný kalich (/ř) a blankytně modrou, nálevkovitou 
korunu (c, q) se šikmým, nestejně pěticípým okrajem a prohnutou, bělavou 
trubkou, jejíž ústí jest uzavřeno proti dešti a nepovolanému hmyzu pěti bílými, 
chlupatými hrboulky {/i). Tyčinky vězí hlu- 
boko v trubce korunní, jsouce k ní přirostlé. 
Tvrdky (/>, z^) jsou volné (ke čnělce ne- 
přirostlé) a na dolejšku vyduté, tedy téže 
povahy jako u rodů předch. 
Opylení xenogamií i autogamií jest 
téhož způsobu, jak vysvětlen byl u pilátu 
na předch. str. 
Roste nejraději jako plevel na píseč- 
natých polích, úhorech, mezích a rumištích. 
Rod obecný ne- 
boli burák (Borrago^ officinalis^ L, Bo- 
retsch - obr. 280) vyhání z lletého kořene 
silnou, 3-8 dm vysokou, štětinatě srstna- 
tou lodyhu, která se rozvětvuje v několik 
větví zakončených chudokvětými, dlouze stop- 
katými vijany. Listy spodní jsou vejčité a 
řapíkaté, hořejší vejčitě podlouhlé a poloobjí- 
mavé, oboje však svraskalé a drsně štětinaté. 
Úhledné, nící, protandrické květy roz- 
víjející se v letních měsících, mají hluboce 
Sdílný kalich {k), který před rozvitím i po 
odkvetení se zavírá, kol ovité Scípou, mo- 
drou (zřídka bílou) korunu (c), jejíž ústí je 
opatřeno 5 krátkými, vykrojenými hrboulky 
(/í), a 5 tyčinek (a), jejichž krátké, tlusté nitky 
jsou rozeklány ve 2 ramena; vnější rameno 
(m) jest jalové, vnitřní nese načernalý prašník. 
Prašníky jsou skloněny v kužel, jenž jednak 
chrání medoviny na dně květu před nepo- 
volanými hosty, jednak činí květ ještě ná- 
padnějším. 
280. Brutnák obecný ’ 
F podélný řez květem, k kalich, c koruna, h 
hrboulky; a tyčinka s přívěskem m\ z tvrdka. 
O jalová ramena prašníků zachycuje se hmyz hledající ve květě medovinu, 
následkem čehož se kužel prašníků uvolní a pyl sype se hmyzu na hlavu a spo- 
dinu těla. Aby se zamezilo opylení pylem vlastním, stává se blizna schopnou 
') Prii ti (jehož dosud užívá se v srbštině a bulharštiuě) znamená tolik jako pá- 
liti. Chorv. prlje, prii ca = kopřiva. 
■-'l vSlož. z řec. )d>ioq = vlk -j- oy;or = zelenina, tedy tolik jako vlčí zelí. 
•h Burák, pol. borag, rus. 6ypa^HHKT> chorv. buražina, brutnika, jest utvo- 
řeno dle lat. borrago. 
Nejspíše od lat. borra = krátká tuhá srst, vzhledem k štětinkaté lodyze. Ně- 
kteří odvozují též od řec. = potrava, píce, píšíce ovšem bor ago nikoli borrago. 
'^) Lat. officinalis — lékařský^. 
