216 
Roste hojně jako plevel na polích, úhorech, mezích a u cest. Kořen obsa- 
huje v mladé kůře (pokud rostlina ještě není docela vyvinuta) červené barvivo, 
jehož užívají k barvení másla a rosolek; laponské dívky venkovské se jím prý líčí. 
2. K. modronachová (L. purpureo-coeruleum L. - obr. 294) jest oproti 
předch. bylinou vytrvalou, vyhánějíc z šikmého, uzlatého oddenku vedle pří- 
mých nebo vystoupavých, i s kopinatými listy srstnatých, květonosných, nejčastěji 
jednoduchých lodyh též jalové, listnaté výhonky, které se kladou obloukem 
k zemi a posléze kořenují. Úhledné, nálevkovité, 5cípé koruny mají trubku delší 
kalicha a jsou barvy nejdříve nachové, potom blankytně modré. Tvrdky 
jsou bělavé, lesklé a hladké. 
295. K(7 in ejka léka řská ; 
c podélný řez korunou. 
Roste porůznu na porostlých výslunných 
stráních a kopcích, ale jen hlavně v širším 
okolí pražském a nížinách polabských, v střed- 
ní a jižní Moravě. Také se pěstuje pro okrasu 
v zahrádkách. Kvete v máji a červnu. 
3. K. lékařská neboli vrabí símě^ (L. 
officinale L. — obr. 295) vyhání z vytrvalého, 
namnoze vícehlavého oddenkii lodyhy 3 — 8 dm 
vysoké, nahoře obyčejně bohatě větevnaté, s hoj- 
nými, široce kopinatými, přilehle drsně srstnatý- 
mi listy, jejichž postranní žebra na rubu jsou 
vyniklá. Květy vyrůstají od května do července 
jednotlivě z paždí hořejších listů, tvoříce listnaté 
vijany, které s počátku jsou spirálně stočeny, po- 
zději se však narovnávají a prodlužují. Jsouce téže 
povahy jako u k. rolní, mají koruny barvy zele- 
navě nebo žlutavě bílé a v jícnu jejich řásky 
vybíhající nahoře v pět nepatrných, 
dutých hrb o úlků. Tvrdky jsou bílé, hladké 
a lesklé, jako z porcelánu. 
Roste na keřnatých stráních, výslunných 
kopcích a křovinách středního i západního Po- 
labí, v Teplicko-Žatecku, v střední a jižní Moravě, 
jakož i v okolí Těšína a Vidnavy ve Slezsku. 
Tvrdek užívalo se dříve v lékařství proti 
bolestem kamene. Někde pěstují tuto kamejku 
v zahrádkách, vaříce z ní »čaj«. 
Rod Q. (Echium,- Natterkopf) má tvrdky takové jako oba rody 
předch., ale nálevkovité zvonkovitou korunu souměrnou, s tyčinkami vyniklými. 
Vyskytuje se u nás ve 2 druzích : 
1. Hadinec*'^ obecný neboli volský jazyk (Echium - vulgare L. — obr. 
296) vyhání z 21etého kořene četné kopinaté, celokrajné listy přízemní a ze středu 
jich přímé, tuhé, silné, obyčejně nerozvětvené lodyhy až přes 1 m vysoké, porostlé 
střídavými, přisedlými listy podobného tvaru jako jsou listy přízemní a poseté 
b vSrovn. pol. wróble proso, chorv. vrabje seme, rus. bo oó ii h oe ce.Míiatd. 
-) Od řec. Fyi^ = užovka, had, vzhledem ke tvaru koruuv- anebo ještě spíše k dvoj- 
klané blizně, podobné hadímu jazyku; staří užívali h. červeného (viz str. 217 ) proti 
uštknutí hadímu. Srovn. pol. žmijowiec, chorv. zmiglava, rus. a .vh e bput,. 
