224 
{J^2, sedí mezi ušty kališními a jsou vnitřní stranou (s) přirostlé ke spodině 
čnělky, od které se později oddělují. 
Po odkvetení ohýbají se stopky plodní dolů, tak že vyvinující se tvrdky jsou 
zveličelým kalichem jako stříškou chráněny proti dešti. 
Způsob opylení jest týž jako u užanky (str. 220), nejěastěji ovšem auto- 
gamický, poněvadž drobounké kvítky jsou hmyzem velice málo vyhledávány. 
Roste na výslunných a keřnatých pahorcích, v plotech, u cest a na rumištích 
zvláště v severnější polovině Čech, horní Šumavě, Krumlovsku a Jindřichohradecku, 
v jižní a střední Moravě, řidčeji v severní části Moravy a ve Slezsku. Majíc cha- 
bou lodyhu jest mezi brutnákovitými nejdrsnější a přidržuje se háčkovitými ostny 
sousedních rostlin. 
306. Otočník evropský; 307. Otoaiík vanilkový. 
k kalich, c koruna, c, táž podél rozčísnutá ; p pestík ; 
/ tvrdky v kalichu. 
Rod ló. Otooraíl^ ^ (Heliotropium,^ Sonnenwende) liší se ode všech 
rodů předcházejících tím, že má semeník s počátku ve tvrdky nerozdělený, tak že 
krátká čnělka sedí na jeho vrcholku. Náleží sem : 
1. Otočník evropský (Heliotropium europaeum L. -obr. 306) - jest jedno- 
letá, 1 - 3 dm vysoká bylina s přímou, obyčejně větevnatou lodyhou a střídavými, 
řapíkatými, vejčitými nebo elliptičnými, celokrajnými, i s lodyhou a kalichy 
drsně plstnatými listy. Drobné kvítky, rozvíjející se v červenci a srpnu, jsou se- 
staveny v b ez 1 i ste n n ý ch vijanech; mají Sdílný kalich [k), který za plodu hvě- 
zdovitě se rozkládá, a nálevkovitou. Sklanou korunu (c, q) s malými zoubky 
mezi cípy, ale v ústí bez hrboulků, barvy namodralé nebo bílé. Semeník (p) se- 
Slož z řec. íp-iog = slunce -j- roé.TCo = obracím, otáčím, vzhledem k tomu, že 
květy jsou obráceny ke slunci, což však bývá i u jinj^ch rostlin. 
