225 
dici na dně kalicha, jest za kvetu nedělený a nese čnělku na vrcholku, kdežto 
u všech ostatnich drsnolistých jest semenik již za kvetu rozdělen ve 4 nebo 2 
tvrdky a čnělka vyrůstá ze středu mezi těmito tvrdkami. Tyčinky jsou vrostlé 
v trubce korunni. Plod (/) podobá se peckovici; při uzráni však rozděluje se ve 4 dily. 
Oprašováni blizen děje se většinou autogamii, poněvadž květy, obsahujice 
velice poskrovnu medoviny, hmyz k sobě málo lákaji. 
Roste porůznu na pisčitých polich a^u cest v jižnějši Moravě, na př. v údoli 
Jihlavy u Ivančic, u Oslavan, Hrušovan, Čejče, velmi hojně mezi Křtěnicemi a 
Skalici jzáp. od Krumlova atd. 
2. V zahrádkách a v květináčích pěstuje se zhusta o. vanilkový (H. peru- 
vianum L. — obr. 307), zkrátka také vanilkou zvaný polokeř se střídavými, krátce 
řapíkatými, kopinato-vejčitými, svraskalými, drsnými listy a úhlednými květy barvy 
nejčastěji modré, které příjemně voní (jako pravá vanilka). 
Jest domovem v jihoamer. Peru. Kvete téměř po celý rok. 
Na rozhraní mezi rostlinami drsnolistými a jirnicovitými jest řad 
severoamerických rostlin stružkovcovitých (Hydrophylleae^), ktere mají květy 
obyčejně ve vijanech jako rostliny drsnolisté, ale plody tobolky jako jirnico vité. 
Z nich pěstují se u nás pro okrasu v květnicích nejčastěji ; 
M Slož. z řec. v6o3o = voda -f (fv/lov = list; některé druhy chovají totiž v du- 
tinách listů vodu. 
15 
