Éád XVII. Svlačcovité (Convolvulaceae) 
jsou vytrvalé byliny s plazivými nebo v levo otáčivými lodyhami, střídavými listy 
a úžlabními, pravidelnými květy, které mají vytrvalý, Sdílný kalich, nálevkovitou, 
Scípoii korunu v mládí řasnatě svinutou, 5 tyčinek s cípy korunními se střída- 
jících a svrchní semeník o jednoduché čnělce s dvoulaločnou bliznou ; plod jest 
2pouzdrá tobolka. 
Z naší květeny k nim patří pouze rod svlačec (Convolvulus) o 2 druzích: 
1. Svlačec^ rolní (Convol- 
vulus arvensis L, Ackerwinde --- 
obr. 324) vyhání z vytrvalého od- 
denku tenké, až 1 m dlouhé lody- 
hy, které se buď plazí po zemi 
anebo se otáčejí kolem jiných rost- 
lin a to vždy v levo (t. j. od vý- 
chodu k západu přes sever). Rapí- 
katé listy jsou střídavé, vejčité až 
čárkovité, se střelovitou, hrálovitou 
někdy i uťatou spodinou. Květy {F) 
vyrůstají od června až do podzimu 
z úžlabí listů v dlouhostopečných, 
1 - 3květých vidlanech, opatřených 
asi uprostřed stopek 2 malými, 
čárkovitými listénci. Mají Sdílný, 
vytrvalý kalich (K) a nálevkovitou, 
Scípou, bílou nebo načervenalou, 
vonnou korunu (c), která byvši v 
poupěti řasnatě svinuta, rozvíjí se 
již mezi sedmou až osmou hodinou 
ranní, o S. hodině odpolední opět 
se zavírajíc. Ale také za deštivého 
počasí a na večer se koruny zaví- 
rají, aby pyl nezmokl a rosou se 
nezvlhčil. Tyčinek jest S; jsou při- 
rostlé spodem nitek ke koruně, s 
»Svlačec, svlak ( — svláčivý 
= točivý) proto tak nazvaný, že se vle- 
če po plotech, stromech atd.« (Jungm.l. 
Srovn. chorv. šlak, pol. powój nebo 
wilec, rus. noBii.iiiKa. 
-) Z latin, convolvere = ob- 
táčeti. 
