237 
jejímiž cípy se střídají, a mají extrorsní prašníky (obr. 325). Svrchní semeník, 
tvořený dvěma plodolisty, nese na vrcholku dlouhou čnělku zakončenou dvěma 
bliznami, o které hmyz, hledající na dně květu medovinu, se opírá. Plod jest 
vejčitá, 2pouzdrá tobolka (/) nejčastěji 4semenná, pukající dvěma, od přehrádky 
se oddělujícími chlopněmi. 
Opylení obstarává hlavně hmyz blanokřídlý a motýlové. Koncem doby květní 
zúrodňují se však blizny též autogamicky, anaf jedna z tyčinek se tak prodlouží, 
že zralý prašník dotýká se laloků blizny a pyl na ně vysypává. Kromě toho pod- 
poruje se autogamie také tím, že květy s počátku přímé později se poněkud na- 
kloňují, tak že pyl může z prašníků na bliznu dopadati. Posléze dlužno uvésti, 
že při opadávání koruny, k níž tyčinky jsou přirostlé, přesmykují se prašníky 
přes bliznu a pyl, který v nich ještě zbyl, 
jiným způsobem zúrodněna, zůrodňuje se 
květů normálních vyskytují se někdy též 
Svlačec rolní roste hojně jako ple- 
vel na polích, na mezích, u cest a na 
pokrajích lesů. Vyháněje podzemní, naho- 
dilé pupeny, nedá se tak snadno vyple- 
niti. Mladé lodyhy roní bílé mléko. 
Pozn. Jako vzácnost vyskytuje se 
někdy odrůda s úzkými, čárkovitými listy 
protaženými na spodu v dlouze zašpiča- 
tělá, dolů sehnutá ouška — sv. ouškatý 
(Con. arv. auriculatus Desr.) 
o bliznu otírají; nebyla-li blizna dosud 
jaksi dodatečně teprve nyní. - Vedle 
květy drobnější, s krátkými tyčinkami. 
326. Svlačec plolni' 
p pestík s podplodním terčem t. 
2. S. větší neboli plotní, jinak opletník (C. sepium L., Calystegia ^ se- 
pium R. Br., Zaunwinde — obr. 326) má oproti předch. druhu trojhranně vejčité 
listy srdčitě střelovité, s oušky úhlatě uťatými, někdy zoubkatými, květy úžlabní 
jednotlivé, listénce (7) na stopkách květních značně veliké, srdčitě vejčité, 
až pod samý kalich posunuté, kalich zahalující a koruny mnohem větší, 
vždy bílé, tak že i za soumraku jsou zdaleka viditelný. Semeník (/>) spočívána 
žláznatém, blaločném terči (/) a zralé tobolky pukají nepravidelně. 
Za deštivého počasí jsou koruny uzavřeny jako u svl. rolního, za jasných 
nocí však zůstávají rozevřeny a bývají navštěvovány večerními motýly, zejména 
lyšajem svlačcovým (Sphinx convolvuli L.), který dlouhým sosákem nejlépe 
dovede se dostati k medovině ukryté na dně koruny. Poněvadž zeměpisné rozší- 
') Slož. z řec. y.ákv^ = kalich ojéyco = kryji, vzhledem k velikým, kalich objí- 
majícím listenům. 
