242 
Květy {^)< rozvíjející se od června až do října, jsou pravidelné, 5ěetné, 
mají Sklaný, vytrvalý kalich (k) a kolovitou, bílou, zřídka lilákovou, Scípou, později 
nazpět ohrnutou korunu (r), která se na večer zavírá, aby útlé vnitřní^ části ne- 
trpěly noční rosou. Žluté prašníky pěti tyčinek (a) jsou skloněny v kužel a pyl 
se z nich vysypává dvěma konečnými děrami (nikoli podélnými skulinami, jak 
tomu jest u valné většiny rostlin). 
• Pro opylení xenogamií je toto zařízení výhodno, neboť hmyz zachycuje se 
převislých květů od spodu, při čemž zatřese kuželem prašníkůy a pyl se mu pak 
svpe na hruď nebo břicho. Při návštěvě jiného květu otírá pak tento j^yl o bliznu, 
která z kužele tyčinkového nepatrně vyčnívá. Poněvadž květy nemají medovmy, na- 
vštěvuje je hlavně jen takový hmyz, který se živí pylem anebo sbírá pyl pro své larvy. 
Svrchní semeník {p), tvořen dvěma 
šikmo postavenými plodolisty (obr. 330), 
sedí volně na dně kalicha a nese na vr- 
cholku rovnou cnělku; vyvinuje se z něho 
2pouzdrá, kulatá bobule (/ .4) zvíci hra- 
chu, která obsahuje na středních seme- 
nicích četná semena a dozravši obyčej- 
ně zčerná. Zřídka vyskytují se bobule 
žlutavé anebo zelenavě prosvítavé. Bí- 
lecnatá semena [z) mají klíček spirálně 
zatočený. 
Roste hojně jako plevel na rumi- 
štích, v zahradách a u cest. Obsahuje 
zvláště v bobulích jed solan in, proto se 
může drůbež bobulemi otráviti (srovn. 
něm. Hůhnertod). Mnozí ptáci však 
požírají bobule bez všelikého nebezpečí a vyvrhujíce nestrávená semena s trusem, 
přispívají k rozšiřování rostliny po krajině. 
331. Lilek čeriiý ; 
t podélný řez kveteni ; k kalich, c, rozčísnutá koruna, 
p pestík, a zralá tyčinka, f plody, y, podélný řez 
podélný řez semenem (zvětš.). 
bo- 
bulí : 
Pozn. Vedle vlastního lilku černého (S. nigrům genuinum), jejž Bernhardi 
nazývá též 1 . nízkým (S. humile), vyskytují se u nás ještě 2 odrůdy, považované 
od některých botaniků za samostatné druhy : 
a) L. Červený (S. miniatum Bernh., S. alatum^ Monch. — obr. 332) — 
má lodyhu často zakrslou, nerozvětvenou, bezžlázně chlupatou, skoro křídlatě hra- 
natou, listy dole skoro uťaté, květy menší, pižmově vonné a bobule červené. 
Roste porůznu v širším okolí pražském, nížinách polabských a Teplicko-Zatecku, 
jakož i v jižní a střední Moravě. 
‘) Lat. ala tu s = křídlatý. 
