244 
Pravlast brambora jest jižní Amerika, kde dosud v Andech roste planě, vy- 
tvářeje ovšem hlízy nepatrné a nahořklé. Ale již dávno před objevením Ame- 
riky (r. 1492) byly brambory v jižní Americe, zejména v nynějších republikách 
Peru a Chile pěstovány a hlízy jejich pojídány pod jmenem pa pas. Do Evropy 
dostaly se dvěma cestami: přes Španěly z Ameriky jižní a přes Anglii z Ame- 
riky severní. 
Kdo přivezl je poprvé do Španěl a kterého roku, nelze zjistiti. Jen tolik se 
ví, že v letech 1560- 1570 počali je pode jménem pa ta ta pěstovati zámožní 
lidé v zahradách v száp. provincii Galicii. Ze Španěl rozšířily se pak brambory 
do Itálie, kde je pojmenovali pro jejich podobu s lanýži tartiifi, tartufoli, 
odkud pronikly i do německých zemí našeho mocnářství, jak souditi dlužno dle 
něm. jich pojmenování Kartoffeln. R. 1588 byly jako botanická zvláštnost za- 
vedeny K. Clusiem do císařských zahrad ve Vídni. 
333. Brambor. 
Do Anglie dostaly se brambory ze sev. Ameriky, kamž ze své vlasti obchodem 
španělským v dřívějších dobách byly přivezeny. Tři mužové se uvádějí, kteří 
brambory z Ameriky do Anglie přivezli: John Hawkins r. 1565, Franc. 
Drake r. 1580 a Walter R a 1 e i g h nebo spíše jeho průvodce Tomáš Heriot 
r. 1585. Také v Anglii byly brambory s počátku pěstovány jen v zahradách vel- 
možů. Brzy však se počaly rozšiřovat! i přes moře do Němec, tak že již r. 1590 
něm. botanik Kašpar Bauhin (zemřevší jako professor v Bazileji r. 1624) ve 
spise Phytopinx rostlinu bramborová správně zobrazil a popsal pod jménem 
Pa pas Peruanorum. 
Kdy se dostaly brambory do Cech a na Moravu, není známo. Má se 
za to, že již za války třicetileté (r. 1618— 1648) byly u nás známy, nic- 
méně všeobecně pěstovati počaly se teprve za panování císařovny Marie Te- 
