246 
Škůdců bramborových z říše živočišné není mnoho a to hlavně z té 
příčiny, že rostlina jsouc původu cizího našim živočichům nechutná a obsahujíc ve 
vnati i bobulích jed solanin, tím více se jim zprotivuje. 
335. Smitihlav s hoiisenkoti. 
Hlízy vyžírají 
hlavně známé pon- 
dravý chroustů, 
tvrdé, leskle hnědo- 
žluté larvy kovaříka 
polního ( Agriotes se- 
getum L., der Draht- 
wurm — obr. viz ve 
sv. IV. mezi škůdci 
žita) a housenky můry 
osenní (Agrotis se- 
getum Hb. — obr. 
335 ), z nichž oboje po- 
slední také na obilí 
značné působí škody. 
Na vnat i pochutnávají si vedle jiných zvláště veliké, 
lysé, žlutozelené housenky největšího středoevropského 
lyšaje — smrti hlava (xAcherontia Atropos L. — obr. 
336 ), housenky můry g aminy (Plusia gamma) a pak 
severoamerická m an d e 1 i n k a bramborová, zvaná též 
kolor ad o (Doryphora decemlineata — obr. 337), která 
vsak v novější době v Evropě pozorována nebyla. 
jNInohem nebezpečnější škůdce má brambor mezicizo- 
p as ný mi houbami, které způsobují často zhoubné choro- 
by jak na hlízách tak na vnati. Nejrozšířenější z nich jsou: 
I. Plíseň bramborová (Peronospora sen Phy to- 
phthora infestans) — cizopasí s počátku ve vnati, vytvá- 
řejíc na listech hnědé, později černající skvrny, od nichž 
336. Housmka múry osenní. 
listy posléze usychají; na obvodě 
^kvrn možno pozorovat! plísňovitou 
obrubu, ze které odpadávají droboulin- 
ké výtrusy. Dostanou-li se tyto výtrusy 
na jiné rostliny, vyhánějí jemná vlá- 
kénka, jimiž vnikají do pletiva listů 
a tím se nákaza tak rychle šíří, že 
v krátké době může jí býti zachvá- 
ceno celé pole. Spadnou-li výtrusy 
na zemi a proniknou s vodou dešCo- 
vou ke hlízám, nakazí je tak, že 
počnou černati a hniti. Nejvíce 
řádí tato plíseň v létech mokrých. 
Objevivši se v Evropě poprvé roku 
1 845 , nadělala u nás již za tisíce škod. 
337. Mandelinku bramborová, 2 . Kořen o kaz zemákový 
její larva i a vajíčka v (vše trochu z\čtš.). (Rhizoctonia solani Kúhn) — zavi- 
ňuje strupovitost hliz, zvláště v 
přehnojených a převápněných půdách. Poně\'adž nesahají »strupy« do hlubších 
vrstev, není choroba tato tak nebezpečná jako předch. 
