251 
listy, které stávají obyčejně po 2 vedle sebe a to vždy jeden veliký vedle druhého 
poměrně mnohem menšího. 
Morfologický význam tohoto rozpostavení listů vysvětlen byl v pozn. na 
str. 240. Biologický význam jeho pak jest asi tento: Roste-li rostlina ve stínu, 
záleží jí na tom, aby ze sporých paprsků slunečních co nejvíce jich zužitkovala; 
proto vyplňuje mezery mezi listy a r o vn o vá ž n ě rozloženými větvemi listy 
menšími, čímž vzniká často pěkná mosaika, (obr. k tomu viz v Slovn. terminolog, 
pod heslem phyllotaxie). 
Květy (F) vyrůstají v letních měsících jednotlivě nebo nanejvýš v Skvětých 
vijanech na dosti dlouhých stopkách vedle listů. Pokud nejsou rozvity, stojí 
namnoze přímo; když však se koruna rozvila, většinou se sklánějí, tak že pyl jest 
chráněn před deštěm. Mají 5dílný, vytrvalý, po odkvetu se zveličující kalich a 
válcovitě zvonkovitou, 5zubou ko- 
runu barvy hnědě nachové, kteráž 
barva, jak se zdá, jest oblíbena 
zvláště u hmyzu sedajícího na zde- 
chliny. Tyčinky mají na spodu husté 
chloupky, jež chrání medovou 
šťávu vylučující se z podplodního 
terče před nepovolanými hosty. V 
mladších květech bývají prašníky 
dle pozorování Kernerových 
zhlíženy ke stěnám koruny a blizna 
tyčinky přerůstající a dříve dospí- 
vající stojí asi uprostřed, tak že se 
jí hmyz spodinou těla dříve dotýká 
nežli prašníků ; ve starších květech 
tomu však jest naopak, čímž pod- 
poruje se zúrodňování pylem cizím. 
Nicméně může se blizna opýliti též au- 
togamicky. Svrchní semeník má dlou- 
hou čněl ku, která již za několik hodin 
po zúrodnění i s korunou opadává. 
Kulatá, lesklá bobule zvíci tře- 
šně, barvy posléze černé, obsahuje 
v červené, prudce jedovaté šťávě 
četná ledvinkovitá semena. Jako 
vzácnost vyskytují se rostliny s ko- 
runami i bobulemi žlutými. 
Roste porůznu v lesích po vší 
vlasti. Všecky části rostlinně, zej- 
ména kořen a plody proniknuty jsou 
prudkým jedem a tropinem, který 
jest rostlině ochranou proti mnohým býložravým živočichům. V lékařství užívá se 
atropinu s prospěchem zejména při operacích očních, poněvadž se jím velice roz- 
šiřuje zřitelnice. Bobule byly již často příčinou neštěstí; zvláště děti, považujíce 
je za třešně, se jimi nejednou otrávily. Ale podivno : mnozí ptáci (na př. kosové 
d drozdi) a někteří hlodavci mohou prý jich požírati bez nebezpečenství; s trusem 
takových ptáků rozšiřují se pak drobná, nestravitelná zrnéčka daleko po krajině. 
Rod 4. 1 neboli židovská třešně (Physalis - alkeken- 
') »Jniéno národní snad niá pro kalichy, které jako měch (moch) bobnli zavírají < 
(Presl: Rostlinář). Rns. Moxymca, pol. miechovka, chorv. ni o huni ca. 
-) Řec. (fvaalíg = měchýř, vzhledem k nadmutémn kalichii. 
343. Mochvně ; 
f bobule ve vytrvalém (rozčísnutém) kalichu. 
