253 
- obr. 344) jest 1 létá bylina s rozvětvenou, hranatou, 3 - 8 ř//// vysokou lodyhou, řa- 
píkatými, vejčitými, nestejně chobotnatě zubatými listy a úhlednými květy, které 
vyrůstají od července do září na stopkách (později převislých) v rozsochách větví 
a vedle listů. Ostře Shranný kalich je hluboce rozdělen v 5 s t ře 1 o v i t ý c h uštů; po 
odkvetení se značně zveličuje a nadýmá, jsa ochranou vyvinujícímu se plodu. 
Zvonkovitá, blaločná, světle modrá, na spodu bílá koruna {I ) rozvíjejíc se mezi 
11. — 12. hodinou dopolední, mezi 3.-4. hod. odpolední se opět zavírá; po pří- 
znivém opylení velice záhy vadne a i s čnělkou opadává. Tyčinky, počtem 5, jsou 
k sobě skloněny, tvoříce ochrannou stříšku nad květním dnem ronícím sladkou 
šťávu. Svrchní semeník nese rovnou čnělku s paličkovitou bliznou a dozrává 
v kulovatou, 4 -- bpoLizdrou, nepukavou, mnohosemennou, ale suchou (bez- 
šťavnou) bobuli. 
Opylení obstarává hmyz vys- 
sávající ze dna květu rnedovinu. 
Nebyla-li však blizna zúrodněna 
pylem cizím, ohýbají se nitky ty- 
činek, tak že prašníky se přiblíží 
ke blizně a o ni pyl svůj otrou. 
Lilík se vyskytuje pořídku 
zplaněle na rumištích, dostávaje se 
tam z květních zahrádek, kde bývá 
oblíbenou květinou. Pochází z jižní 
Ameriky (Peru). Jest jedovatý. 
Rod 6. Blín ^ černý 
(Hyoscyamus- niger L.. Bilsenkraut 
- obr. 345) jest bylina 1 — 21etá, 
na přímé, 3-5 dm vysoké lodyze 
i listech lepkavě chlupatá. Lišty 
jsou vejčité nebo podlouhlé, po kraji 
více méně chobotnatě vykrajované, 
na nejspodnější části lodyhy řapí- 
katé, ostatně přisedlé a poloobjíma- 
vé. Květy, objevující se po celé léto, 
sedí jednotlivě na krátkých stopkách 
v paždích listů, skládajíce dohro- 
madv jednostranný, listnatý, s po- 
čátku velmi hustý, později prodlou- 
žený vijan. Mají trubkovitě zvonko- 
vilý, Sklaný kalich (/-), který po 
odkvětu se poněkud zveličuje, špinavě 
345. Blili černý ; 
k kalich, c rozčisnutá koruna, f zralá tobolka, t\ podélný řez 
tobolkou; a semeno, a, podélný řez tého:. 
Žlutou, fialově žilkovanou korunu 
{r), jejíž okraj je rozeklán v pět poněkud nestejných cípů, a 5 nestejně dlouhých 
tyčinek, přirostlých ke koruně. 
Prvoblizné květy, rozvíjející se v hodinách ranních, mají s počátku prašníky 
hluboko pod bliznou, která zaujala místo v ústí koruny. Rychlym vzrůstem ko- 
niny a nitek tyčinkových docílí se však toho, že již k večeru téhož dne jsou 
') »Praví se míti jméno od Bělena, boha slovanského, vydávajícího výpovědi, 
zvláště v léčení*. (Krok II.) Srovn. s pol. bielun, rus. oh.iena, chorv. balani, blen a 
bnlh. b 11,1111 v a 111 třeštili, niluviti ze spaní. 
■' vSlož. z řec. vg — svině -j- y.vauog ~ bob, poněvadž prý vepři iiiohon tuto by- 
rnu žráti, aniž se otráví. 
