I 
- 254 - 
prašníky posunuty až k blizně, kterou pak ovšem, nebyla-li dosud zúrodněna 
pylem cizím, mohou ziirodniti. 
Ze svrchního semeníku o dlouhé čnělce s hlavičkatou bliznou vyvinuje se 
2pouzdrá, mnohosemenná tobolka {/ ukrytá ve vytvalém kalichu, která dozravši 
otvírá se nahoře víčkem. Nahnědle šedá, ledvinkovitá, na povrchu jemně ďupko- 
vaná semena {z, z^) podobají se nemálo zrnkům mákovým. Dle výpočtů Kerne- 
rových dává jich vzrostlá rostlina průměrně 10.000 ročně. Kdyby z každého 
seménka vyrostla nová rostlina opět s tolika semeny, musil by celý povrch 
zemský již v 5 letech zarůsti samým blínem. 
Roste hojně na rumištích a návsích. Poněvadž obsahuje ve všech částech, 
zvláště však v kořeni a semenech prudký jed hyoscyamin a kromě toho ne- 
příjemně a omamivě zapáchá, vyhýbá se 
mu většina byložravých živočichů z daleka. 
Y mírných dávkách požíván hyoscyamin 
jako většina jedů rostlinných jest bla- 
hodárným lékem, zvláště proti kašli, v ne- 
mocech nervových, tlukotu srdce a pod. 
Pozn. V středním Polabí, (na př. 
]ňi polních cestách u Liblic, jvých. od 
.Mělníka, poprvé r. i88ó drem Velenov- 
•ským) a v okolí Znojma byla pozoro- 
vána odrůda s korunami sírově žlutými, 
b e z fi a 1 o v v c h žilek — b. b 1 e d ý 
li. paliidus Kit.). 
/. í^U:oi3olio rulíko- 
vitá^ neboli pablen'^ (Scopolia^ atropoi- 
des^ Jacq., Tollkraut — obr. 346) vyhání 
z vytrvalého oddenku vidličnatě větvitou, 
2—4 (fm vysokou, lysou lodyhu s vejči- 
tými, celokrajnými, krátce řapíkatými listy; 
na dolní části lodyhy jsou však listy mno- 
hem menší, téměř šupinovité. Květy, roz- 
víjející se již v dubnu a květnu, jsou pře- 
vislé; mají vytrvalý, zvonkovitý, 5zubý ka- 
lich, trubkovitě zvonkovitou, hnědočervenou 
korunu, 5 tyčinek a svrchní semeník, z ně- 
hož dozrává kulovatá, 2 pouzdra tobolka 
mnohosemenná (/ ), která se kolkolem 
asi uprostřed obříznutě puká. 
Jsouc domovem v jižnější Evropě (Kraňsku), pěstuje se někdy pro okrasu 
v zahrádkách. Ve školní zahradě Valteřic (Waltersdorf) u Č. Lípy roste od delší 
doby zplaněle. 
Rod 8. neboli panenská okurka (Datura^ stramonium® 
Dle J. Scopoli-a, slavného botanika kraňského. Zemřel v Pavii r. 1788. 
h »Jniéno české má pro podobnost k blínům (Presl.; Rostlinář). 
t. j. rulíku (= A trop a) podobná [Eibí]c,) co do květů. 
» Jméno své národní má pro oučinky na tělo člověčí a zvířecí, že oduruje čili 
ztřešťuje!« (Presl: Rostlinář). Dle Jos. Černého (Příspěvky k etymologii lidově) od 
něm. Dornapfel. Dle Jungmanna vzato z rusk. 3;ypMaH'i,. 
°) Dle arab. jména této bylin}' — tatórah. 
Nejspíše zkomoleno z řec. otgvuórior, t. j. v poříčí řeky Strymonu (ve staré 
Thrakii) rostoucí. 
