263 
1. Jitrocel prostřední* (Plantago media L — obr. 357) vyhání z vy- 
trvalého, krátkého oddenku růžicí přízemních, elliptičných, v krátký řapík stižených, 
7-9 žilných listů, které jsou po obou stranách porostlé kratinkými chloupky. 
Poněvadž jsou listy uprostřed poněkud žlabovitě prohnuty, může dešťová voda po 
nich v hojné míře stékati ke kořeni, vnikajícímu hluboko do země. Z paždí těchto 
listů vyrůstají oblé, dole obloukovitě prohnuté stvoly zakončené válcovitými klasy 
drobných, hustě směstnaných, vonných kvítků. Každý kvítek (/’, Ty) má sucho- 
mázdřitý listen zdéli 4dílného, bělomázdřitého kalicha; trubka 4cípé, suchomázd- 
řité, na okraji bílé koruny jest asi tak dlouhá jako kalich. Tyčinky z koruny daleko 
357. Jitrocel prostřední ; 
b\ květ formy anemofilně, F květ formy entom 
f i In é ; a t3-činka, f zralá tobolka, 
skutečně 4ěetný, měly by plátky koi 
v úhlopříčkách jak tomu jest na př. v( 
vyčnívající a s cípy jejími se střídající 
(obr. 358) jsou 4 ; mají fialové nitky, ná- 
padnost květenství zvýšující, a o něco 
bledší prašníky (tz), které se otvírají po- 
délnými skulinami jen za slunečná, za 
vlhka se opět zavírají, aby pyl vlhkostí 
netrpěl. Svrchní, dvěma plodolisty tvo- 
řený semeník (obr. 358), nesoucí nitko- 
vitou, pérovitou bliznii, mění se v to- 
bolku (/) obsahující v každém pouzdře 
358. Diagram knětii jitrocele. 
po 1 - 2 semenech a otvírající se obříz- 
nutě víčkem. 
Původně jest tobolka 2pouzdrá, ale 
pak odtrhne se přehrádka ode stěn a vy- 
niká jako křídla na vnitřním sloupečku, 
k němuž i semena jsou přirostlá, a oby- 
čejně s víčkem opadává (obr. 359 /). 
S morfologického stanoviska dlužno 
květ jitrocele zrovna tak považovat! za 
květ původně 5četný jako květ rozrazilu 
(str. 78). Zadní lístek kališní (obr. 358) 
úplně zakrněl a hořejší 2 plátky kor. 
srostly v jeden. Kdyby byl květ jitrocele 
nní zajisté jinou polohu, t. j. stály by 
květech rostlin křížatých (sv. II. str. 79). 
Co do opylení tvoří jitrocel prostřední přechod od rostlin a n e m of i 1 n í c h,*^ 
u nichž přenáší pyl na blizny vítr, k rostlinám en to m of i 1 n í m,^ u nichž opra- 
šování blizen obstarává hmyz. Aby opylení větrem, jež ovšem převládá, bylo co 
možná podporováno, vyčnívají nitky tyčinek daleko z koruny a jsou zcela te- 
ninké, prašníky přirůstají k nitkám jen v jediném bodě na hřbetě, tak že 
') Prostředním slově odtud, že list}' jeho co do velikosti stojí asi uprostřed mezi 
oběma druhy následujícími. — -) Viz pozn. ‘) a -) na násl. straně. 
