277 
Roste na lesnatých stráních, zvláště jsou-li vapenate, v hájích, na mezích a 
u cest v Sudetách, záp. Polabí, horách Krušných, poříčí střední Otavy, Kruinlovsku, 
širším okolí pražském, porůznu po vší Moravě kromě části západní, i ve Slezsku. 
K druhum v naší květeně zvláště vzácným patří ještě tyto: 
lo. H. tolitový (G. asclepiadea L. — obr. 375) vyhání z rovnovážného, krátko- 
členného, tnnohohlavého oddenkii konečné, přímé, jednoduché, až i vi vysoké 
374. Hořec brvitý i 
F část kvetu obsahující koř. plátek, tyč nku a pestík 
lodyhy s přisedlými, vejčitě kopinatými, 
5 — 8 cm dlouhými, 5 — 7 žilnými listy. Ve- 
liké květy vyrůstají v srpnu a září trochu 
jednostranně na kratičkých, bezlistenných 
stopkách většinou jednotlivě (nebo někdy 
po 2 ) z paždí hořejších listův. Mají válco- 
vitý, 5 zubý kalich a zvonkovitou, 5 kIanou, 
sinomodrou, v ústí tmavě tečkovanou, zřídka bílou korunu. Mezi 5 ušty korunními 
jest po malém zoubku, za to však jest jícen kor. bezvousý. 
Vyskytuje se na lesních lukách, po krajích lesův a v křovích pouze v Krko- 
noších, horách jizerských a v Karpatech, zvláště v severovýchodní části. 
II. H. šumavský neboli nachový (G. pannonica Scop., G. puipurea Schrank 
— obr. 37 Ó) roste u nás pouze na horních lukách šumavských. INIá krátký oddenek, 
konečnou, přímou, 3 — 5 dm vysokou lodyhu, vejčitě kopinaté, 3 — 5 Žilné, až přes 
I dm dlouhé listy a úhledné květy sedící po několika v paždích obyčejně jen dvou nej- 
vyšších párů listových. Zvíuikovitý kalich jest rozeklán v 6 uštů nazpět ohrnutých a 
koruna, až 5 cm dlouhá, jest též nejčastčji šesticípá (ale také pěti- i sedmicípá). 
