282 
Rod 3- ^ ozimý (Swertia- perennis L, Graublume -- 
obr. 382) vyhání z krátkočlenného, plazivého, bohatě mrcasatého oddenku jedno- 
duché, 1 - 3 dm vysoké, lysé, nahoře křídlatě 4hranné lodyhy, které jsou řídce 
porostlé namnoze (alespoň nahoře) zdánlivě vstřícnými, kopinatými, přisedlými 
listy; spodnější listy jsou však podlouhle elliptičné a stiženy v řapík. Květy {F), 
rozvíjející se v červenci a srpnu, stojí na čtyřhranných stopkách v chudých 
vidlanech, které skládají bohatou, konečnou, hroznovitou latu. Mají hluboce pěti- 
dílný kalich (i) a ocelově modrou, temněji tečkovanou, zřídka žlutavě nazelenalou 
kolovitou korunu (<:), jejíž 5 kopinatých, hvězdovitě rozložených cípů jest tak 
hluboce od sebe odděleno, že se zdá býti koruna prostoplátečnou. Cípy korunní 
mají na spodu po 2 třásnitě brvitých medových jamkách (w). V poupěti jsou tyto 
Tyčinek jest 5 o dlouhých 
nitkách přirostlých ke koruně. 
Svrchní semeník (/>) s přisedlou 
bliznou vyvinuje se v Ipouzdrou, 
mnohosemennou tobolku (/), 
pukající dvěma chlopněmi. Se- 
mena {z) mají kňdlatou obrubu. 
Opylení protandrických kvě- 
tů může v první době díti se 
pouze pylem cizím, jejž z mlad- 
ších květů na dospělé blizny kvě- 
tů starších přenáší hmyz. Aby 
ze zralých prašníků pyl na 
bliznu téhož květu se nevy- 
sypával, rozpřahují se tyčinky 
a obloukovitě se prohýbají, takže 
prašníky se dostanou mezi cípy 
kor. až pod korunu. Nebyla-li 
však blizna zúrodněna pylem 
cizím, pak (dle pozorování Ker- 
n e r o v ý c h) tyčinky na konci do- 
by květní se opět vzpřimují a praš- 
níky dostávají se do takové polohy, 
že mohou pyl na bliznu otírati. 
Roste na rašelinných lukách 
v Krkonoších (Riesengrund, Ko- 
tel, Sněžná rokle atd.), v horách 
Jizerských (Buchberk), v horách 
Krušných ^(Špicberk u Gottes- 
gabu), na Šumavě (pod Luzným) 
a na Jeseníku (Velká a Malá 
kotlina i j.) 
Rod 4. leknínovitý (Limnanthemum^ nymphaeoides^ Lk., 
Menyanthes nymphoides L., Villarsia^ nymph. Vent., Seekanne — obr. 383) má 
článkovaný, v bahně stojatých vod plazící se oddenek, z něhož vyhání dlouhé, 
') Vzhledem ke kropenaté koruně. 
-) Pojmenován dle nizozemského zahradníka Em. Swerta, který V3dal r. 1612 
botanické dílo Florileginm. 
'h » Jméno české nese po svém ob^hu* (Presl: Rostlinář). 
■*) Slož. z ř.c. ÁÍiii }j = r\’bník árdeuor — květina. 
•’) Slož. z rvnq^aía = leknín -sló/jg = podobnj-. 
'J Ku poctě Dom. Villarsa, professora ve Štrassbnrku ; zemřel r. 1814. 
cípy zkrouceny jako u obou rodů předch. 
383 . Plavín leknín ovitý ’ 
c rozčísnutá koruna s třásnitými výrůstky š, p pestík 
s žlázkami s, f tobolka, a semeno. 
