283 
bičíkovité lodyhy s dlouze řapíkatými, okrouhle srdčitými, vstřícnými nebo v 3 - 4- 
četných přeslenech sestavenými, na vodě vzplývajícími listy. Květy vyrůstají na ne- 
stejně dlouhých stopkách z úžlabí listů ve svazěitých květenstvích. Mají Sdílný 
kalich a úhlednou, kolovitou, Scípou, v jícnu od třásnitých výrůstků (í) vousatou, 
v poupěti chlopnitou, velmi útlou, snadno vadnoucí korunu M barvy zlato- 
žluté. Tyčinek jest 5, přirostlých nitkami níže nebo výše ke koruně. Svrchní se- 
meník (p) s delší nebo kratší čnělkou - vyskytiijeť se tu heterostylie jako 
u rodu násl. — jest na spodu obklíčen 5 oddělenými žlázkami (i) a 
vyvinuje se v jednopouzdrou, mnohosemennou tobolku (/), která dozravši nepra- 
videlně se trhá. Semena {z) jsou posázena malými háčky, jimiž se chytají na peří 
vodních ptákův a ti je pak roznášejí daleko od rostliny mateřské. 
Roste ve stojatých a mírně te- 
koucích vodách obyěejně pospolitě, 
v Cechách v poříčí Ploučnice a Ji- 
čínsko- Boleslavsku, jakož i v Plzeňsku 
a nižším pásmu šumavském (na 
př. ve vodách u Hluboké),^ na Mo- 
ravě v okolí Olomouce (Štěpánov, 
Cernovír atd.), Telče, Dačic i j., ve 
Slezsku u Oder a Skočova. 
Kvete v červnu a červenci. Po 
odkvetení stahuje se rostlina pod 
vodu, stopky květní se ohýbají, ka- 
lišní lístky se sklánějí dohromady 
a uzavírají vyvinující se plod. 
/^oí;f S. VaiolxtaL^ třř- 
listá, jinak trojllstník^ (Menyan- 
thes- trifoliata L., Fieberklee, Bitter- 
klee — obr. 384) vyhání z odden- 
ku, jímž se plazí v bahně, dlouze 
řapíkaté, trojěetné listy, složené z 
lístků podlouhle vejěitých, po kraji 
mělce vykrajovaných nebo skoro 
celokrajných, a bezlisté, 1 - 3 dm 
vysoké stvoly s koneěným hroznem 
bledě růžových květů. Kalich jest 
Sdílný; nálevkovitá, 5cípá koruna 
F^) jest uvnitř zarostlá dlou- 
hými, bílými chlupy, které zabra- 
ňují drobnému hmyzu přístup k 
sladké šťávě, uchystané v dolejší 
ěásti trubky korunní pouze pro 
hmyz s delším sosákem, poněvadž 
jen on může pylový prášek z květu do květu přenášeti. V poupěti jsou ušty 
koruny chlopnité jako u rodu předch. Tyěinek jest pět. Svrchní semeník (/>), 
obklíčený na spodu žláznatě brvitým terčem, nese na vrcholku 21aločnou bliznu, která 
dospívá o několik hodin dříve nežli poěnou prašníky pyl vysypávati. Ostatně jsou 
květy dokonale heterostyl i cké (i^i, /' 2 ) jako u petrklíče (str. 32), k čemuž dlužno 
podotknouti, že květy krátkočnělečné jsou zařízeny zvláště na autogamii, dlouho- 
') »Jméuo prostonárodní třílistiiík není příhodné; protož vyvolili jsme slovanské« 
— rozuměj ruské Baxxa. (Presl; Rostlinář). 
-) Slož. z řec. f(i]rí’eiv — nkazovati ardog = květ, t. j. bylina s okázalými květy. 
F podélné řezy dvojtvárných květu, p pestik, 
f zralá tobolka. 
