Řád XXL Tolitovité (Asciepiadeae) 
jsou mléčnaté byliny se vstřícnými, jednoduchými, celokrajnými listy a pravidel- 
nými, 5četnými květy (obr. 386), jejichž tyčinky, střídající se s plátky korunními, 
jsou zajímavé třemi věcmi: mají na hřbetě veliké, lupenité výrůstky vytvářející 
pakorunku; prašníky bývají opatřeny na vrcholku malými přívěsky, jimiž se při- 
kládají na bliznu; a pyl každého prašníku jest slepen ve 2 brylky, jež jsou 
stopečkami přilepeny na okraj blizny. Dva svrchní semeníky mají společnou bliznu 
a dozrávají v měchýřky obsahující četná, chmýřitá semena; dozravše poltí se mě- 
chýřky na vnitřních švech. 
Z naší květeny patří sem pouze jediný rod to li ta (Vincetoxicum) ; v za- 
hradách pak sážívá se americká klejicha (Asclepias), která někdy též zplaňuje. 
Rod 1. neboli klejicha- lékařská, jinak vlaštovičník^^ (Vince- 
toxicum^ officinale Mónch., CynanchunD vincetoxicum^ L., Hundswůrger, St. Lorenz- 
kraut — obr. 385) vyhání z vytrvalého, šupinatého oddenku četné kořeny a přímé, as 
1 2 vysoké, koncem někdy ovíjivé lodyhy se vstřícnými, kratičce řapíkatými, 
srdčitě vejčitými, zašpičatělými, celokrajnými listy, vedle jichž spodin (nikoli 
v úžlabích) vyrůstají malé, ploché, okolíkům podobné vrcholíčky neúhledných 
květů. Se stanoviska morfologického dlužno považovat! jednotlivá květenství za 
konečná a celou květonosnou část lodyhy za vijanovité sympodium. 
Květy {F a obr. 386 F) mají 5klaný, vytrvalý kalich (/ř) a kolovitou, 5cípou, 
bílou korunu (c), s jejíž cípy střídá se 5 tyčinek. Mezi tyčinkami a korunou 
jest 5 velikých, lupenitých, na spodu spolu srostlých, medovinu vyměšujících vý- 
růstků (6-), které tvoří tak zv. tyčinkovou pakorunku (corona sta- 
minea). Někteří považují tyto výrůstky za přeměněný vnější kruh tyěinek, jiní za 
přívěsky nitek tyčinkových, zde velice krátkých. Poněvadž však pytlíěky prašní- 
kové jsou pouze jednopouzdé (obr. 386 a), jest asi nejsprávněji považovat! lupe- 
nité výrůstky za přeměněná zadní pouzdra prašníků. 
Na vrcholku mají prašníky po malém, bílém, 3hranném, do předu přehnutém 
přívěsku neboli konektivu (obr. 386 />), jímž se přikládají na bhrannou bliznu (n). 
Pylový prášek jest v každém pouzdře prašníkovém (a) slepen v stopkatou 
b ryl ku (ó) jako u rostlin vstavačovitých (viz ve sv. IV.). Brylky téhož prašníku 
M Obsahuje týž kmen jako to lije (Parnassia), viz str. 167. ve sv. II. 
-) Viz pózu. b ua str. 287. 
Tak zovou ji též Jihoslovaiié, ua př. Chorvaté 1 a s t a v i č n j a k ; viz konec str. 286. 
Slož. z lat. vin co — přemáhám, vítězím -|- toxicum = jed; dříve užívalo se 
této byliny jako protijedu. 
“) Slož. z řec. >iV(ov, Hvrog — pes -\- ay/jo = dávím, škrtím, poněvadž se staří do- 
mnívali, že tato bylina usmrcuje psy a jné šelmy. 
