Ěád XXII. Brčálovité (ApocyneaeO 
jsou byliny nebo kře s celokrajnými, kožovitými, bezpalistnými listy a pravidelnými 
květy, které mají Sdílný kalich, srostloplátečnou korunu s 5 šikmými, v poupěti 
stočenými cípy, 5 volných tyčinek a 2 svrchní, od sebe oddělené semeníky o spo- 
lečné čnčlce a bliznč. Plody jsou mčchýř- 
kovité a dozravše pukají na vnitřním švu. 
U nás roste planě jediný rod brčál 
(Vinca); pro okrasu pěstuje se často jiho- 
evropský oleandr (Nerium). 
menší neboli bar- 
vínek^, zimozelen (Vinca^ minor L., 
Sinngríin - obr. 3Q2) jest vždyzelený 
kříček s pníčky dílem plazi vými, kořenu- 
jícími a jalovými, dílem přímými, 1 —2 dm 
vysokými, kvčtonosnými. Jalové pníčky 
vzrůstají příštího roku v pníčky kvčto- 
nosné a tak vzniká kolem rostliny ma- 
teřské záhy hustý trs. Vstřícné (zřídka 
střídavé), kožovité, leskle zelené, přezimu- 
jící listy jsou elliptičné a celokrajné. Květy 
{F) vyrůstají jednotlivě na stopkách zdán- 
livě z paždí listů, ve skutečnosti však na 
koncích os, anať lodyha jest víjanovitým 
sounožím článků^ Mají Sdílný kalich {k) 
a nálevkovitou, nejčastčji modrou, od lesní 
půdy z daleka se odrážející korunu, jejíž 
P Nazvány tak dle cizozemského rodn 
Apocynum (česky toješť), jehož některé 
druhy pěstují se též někdy pro okrasu v za- 
hradách. O jednom druhu vykládá Plinius, 
že semeny jeho možno otravovat! psy, odkudž 
i jméno (slož. z řec. aitó = od, pryč -j- xvcov, 
392. Briái menší; ^ . . , 
^ Dle Jungmanua souvisí se slovem 
podélnýřeBkvětem; a tyčinka spňvěskem/;/ plod ve ^ zelenati se, řeC. Boieiv. 
vytrvalém kalichu k, ' ^ 
Ač zdásebýti slovo barvínek (rus. 
oapEHKOKT)) původu slovanského, dlužno je přece odvozovat! od lat. pervinca; srovn. 
s pozn. násl. 
Jméno neznámého původu; snad od vincio = váži, vzhledem k tuhým lodyhám. 
Viz o tom více (i obrazec) v Slovn. terminolog, ve sv. I. pod heslem sympodium. 
