292 
Roste dosti hojně v lesích, zejména v hornatějších polohách. Mimo to však 
pěstuje se často vedle jiných druhů ve květních zahrádkách a na hrobech. Kvete 
v dubnu a květnu, v lesích však málokdy. 
Oleandr^ neboli bobkovníce (Nerium- oleander^ L., der Oleander, Rosen- 
lorbeer — obr. 394) jest keř nebo malý stromek s kopinatými, celokrajnými, kožo- 
vitými listy, které stoji obyčejně po 3 v přeslenech, a s úhlednými, červenými, von- 
nými květy, jež jsouce sestaveny do konečných vrcholíků, mají podobné složení 
jako květy brčálu ; v ústí koruny však jest 5 trojklaných šupinek, tvořících pa- 
korunku podobnou pakorimce některých hvozdíkovitých (na př. k n o t o v k y 
luční). Prašníky («) mají vláknité, na konci chomáčkem chloupků opatřené přívěsky, 
které jsou spirálně stočeny a to v opačném směru nežli koruna. Semena {s) jsou 
huňatá. 
Opylení, podobného způsobu jako u brčálu, obstarávají hlavně lyšajové, 
kteří jediní dlouhým sosákem na dno květu se mohou dostati. Zvláště 
způsobilým k tomuto výkonu je lyšaj oleandrový (Sphinx Nerii), jenž někdv až 
k nám z jižních zemí zalétá, aby si nejen na medovině pochutnal, nýbrž i vajíčka 
na listy nakladl. 
Roste planě na březích řek v jižní Evropě. U nás jest oblíbenou rostlinou 
ozdobnou, pěstovanou obyčejně v pokojích a na verandách. Kvete v červenci a srpnu. 
Obsahuje hořkou, jedovatou látku, tak že venkované v jižní Francii otravují 
usušenou, rozemletou korou myši a potkany. Delší pobyt pod kvetoucími oleandry 
v poledních hodinách působí prý v Řecku bolení hlavy a závrat. 
’) Odvozeno od střlat. 1 orán dru in (pol. holauder) a to prý z řec. óoóóóevdgor. 
Jiní však odvozují od rec. i/.aía = oliva ógvg = strom, vzhledem k podobnosti listu 
s listy olivovými. 
-) Tímto jménem (řec. rggiov) nazývali oleandr již staří Řekové a Římané; odvozuje 
se od rr]góg = vody milovn<', poněvadž roste rád u potoků. 
