299 
I. Forsythie ztepilá (Forsythiai su- 
spensa Thunbg, die Forsythie — 405) — keř 
s prutovitými, později často převislými větvemi, 
na nichž záhy na jaře, ještě před rozvitím 
listů, vyrůstají z paždí loňských listů svazečky 
žlutých květů, které se shodují celkem s květy 
jasanu manového, majíce 4cípý kalich, 4cípou 
korunu, 2 tyčinky a svrchní, 2pouzdrý semeník 
dospívající v tobolku. Listy, objevující se až po 
odkvetení, jsou vstřícné, nejčastěji podlouhle vej- 
čité, řidčeji 3laločné, pilovité. 
Pocházejíc z Cíny, jest s podobnou f. nej- 
zelenější (F. viridissima Lindl.) oblíbeným 
křem okrasným. 
2. Běias virgínský (Chionanthus^ virginica 
L., Schneeblume — 406) jest větevnatý keř až 
3 m vysoký, se vstřícnými, řapíkatými, kopina- 
tými listy a sněhobílými květy v převislých latách. 
Květy mají 4dílný kalich, hluboce 4dílnou 
korunu o úzkých, čárkovitých uštech, 4 tyčinky 
a svrchní semeník, z něhož dozrává nachová 
peckovice. 
406 . Bélas viigiiiský ( Chionanthus) . 
407 . fas 7 nin pravý. 
') Ku poctě augl. botanika \V. Forsytlia, jenž sepsal r. 1802 Knihu o stromech. 
’) vSlož. z řec. yióiv = sníh avdog. = květ. 
