303 
1. Zvonek^ rozkladitý (Campanula^ patiila L. — obr. 410) jest 21eíá bylina 
s tenkým, vřeten ovitým kořenem a přímou, až Y 2 vysokou, namnoze krátce 
srstnatou, dole hranatou a jednoduchou, nahoře rozvětvenou lodyhou. Oddálené, 
střídavé listy jsou na spodu lodyhy podlouhle vejčité, v řapík znenáhla siižené, 
nahoře kopinaté až čárkovité, přisedlé, oboje pak po kraji mělce a oddálené 
vroubkované pilovité. Květenství, rozvíjející se od května až do srpna, jest rozkla- 
ditá, 3-15květá lata, jejíž pobočné větve představují vidlany s postranními osami 
přecházejícími ve vijany; často však bývají pobočné větve laty zdánlivě jednoduché, 
tak že květenství podobá se hroznu. Tenké stopky květní mají nad prostředkem 
2 listénce a jsou s počátku na konci 
trochu sehnuty, za plodu však se vzpři- 
mují. 
Složení květů (/) jest takové: Na 
horním okraji spodního semeníku (/>), 
jenž tvořen jest třemi plodolisty (obr. 
408), spočívá 5 šidlovitých lístků vytrva- 
lého kalicha (i) a m o d ro f i a 1 o v á, zřídka 
bílá, nálevkovitě zvonkovitá koruna (c), 
rozeklána v 5 cípů trochu zpět ohrnutých a tím 
zajímavá, že po odkvetení neopadává, nýbrž 
uschnouc setrvá i potom ještě na plodu. 
Tyčinky, počtem 5, upevněny na samém 
vrcholku semeníkovém, jsou od koruny 
odděleny, kteroužto vlastností liší se 
zvonkoví té od valné většiny rostlin 
srostlopláteéných ; bývajíť u nich zpravidla 
tyčinky přirostlé ke koruně. Krátké, na 
spodu rozšířené nitky tvoří nad medo- 
vinou, vyměšovanou ze semeníku, ochran- 
nou zeď proti drobnému, nepovolanému 
hmyzu a nesou dlouhé, přímé, volné 
(spolu nesrostlé) prašníky (a), jež však ve 
květech rozvitých jsou obyčejně již vy- 
pyleny a svadlé, neboť dospívají velice 
záhy, dokud jest koruna ještě skoro ne- 
rozevřena. Jediná, z vrcholku semeníka 
přímo vyrůstající čnělka (/) jest na konci 
rozeklána v 31aločnou bliznu (n), která 
dospívá však teprve tehdy, když prašníky 
se byly již vypýlily, tak že může býti 
zúrodněna pouze pylem z květu jiného, 
mladšího, jsouť květy tohoto i jiných 
zvonků dokonale protandrické (obr. 510). 
410 . Zvonek rozkladitý; 
F podélný řez květem ; p semeník, k kalich, c koruna, 
a tyčinky, / čnělka, « blizna ; f zralá tobolka otvírající 
se chlopněmi ch. 
Odkud však bere hmyz — který 
květy rád navštěvuje, nalézaje v nich jed- 
nak medovinu, jednak vítané přístřeší za chladných nocí a deštivých dnů - 
pyl k zúrodnění blizen potřebný, když v rozvitých květech jsou prašníky již 
prázdny? Prašníky jsou ovšem prázdny, ale pyl z nich nepřišel na zmar, poně- 
vadž zralé prašníky v nerozvitých- květech (obr. 409 A) byly těsně přiloženy ke 
čnělce a to právě pod bliznou, kde čnělka jest poněkud napuchlá a porostlá je- 
mnými chloupky; na tyto chloupky se pylová zrnka, jsouce na povrchu ježata-, za- 
b Zdrobn. slovo lat. ca ni pan a = zvon, vzhledem ke tvaru koruny. Také v jiných 
řečech tak slově, na př. pol. dzwonek, rus. 3BOHei];'i>, niriis. asBoiiOKB, chorv. zvonce, 
z v o n č i č, slov. zvončica atd. 
b Obrazec jich viz v Slovu, terminolog, pod heslem pyl. 
