327 
Dužnatý kořen obsahuje hořkou, nepříjemně páchnoucí, jedovatou látku 
(bryonin); dříve se ho užívalo v lékařství, zejména jako průjimadla, nyní však 
ho upotřebují jen ve zvěrolékařství. 
2. Na pokrytí besídek sází se někdy p. dvoudomý neboli červený (B. dioica 
Jacq. — obr. 449). Podobá se docela p. černému až na to, že má řepovitý, na přič 
vráskovaný kořen vně žlutavý, květy 2 dome a bobule šarlatově červené. 
Kromě toho jsou květenství pestlková — zastoupená často jen jediným květem - kratičce 
stopkatá, majíce stopky k r a t š í než řapíky listů, z jejichž paždí vyrůstají, a květy 
pestíkové, o málo menší květů prašníkových, mají kalich mnohem kratší nežli korunu. 
Planě roste na podobných stanovištích jako předch., ale v zemích jižnějších, 
na př. už v Dolních Rakousích a snad také v nejjižnější Moravě v úvalu INIoravy 
u Lanžhota a Týnce. Kvete hlavně v červnu a červenci. 
448. Posed čei iiv ; 
F květ pestíkový, týž s korunou podél přeříznutou ; 
F.^ květ prašnikový, c koruna téhož rozčísnutá ; a, 
prašnlky ; f větévka s bobulemi. 
449. Posed dvo?ido?Jiv (větev z rostliny 
pestíkové) ; 
F květy prašnikové, a prašník (zvětš.). 
Rod 4, štětinoplodý neboli líbenka rohatá (Sicyos^ 
angulata^ L., Haargurke — obr. 450) podobá se otáčivou, — (o m dlouhou lodyhou, 
květenstvími a neúhlednými, zelenavě bílými květy posedům předch. Jest však 
jednoletý, má srdčité, zoubkované listy m ě 1 c e 5laločné, nitovité úponky okohko- 
vitě rozvětvené, tyčinky všecky srostlé v hlávku a bobulovité plody’’ 
jednopouzdré a jednosemenné, skoro suché, posázené štětinkami, 
jimiž dozravše a od stopek se oddělivše, zachycují se srsti ssavcův a peří ptáků, aby 
M Slovem oíy.vog rozuměli staří Řekové naši okurkit. 
'-) Lat. angulatus = hranatý. 
