334 
její je celkem krátká a má na spodu vydutý hrboulek, v němž se hromadí 
medovina. Aby se k této medovině nedostal hmyz nepovolaný a netrpěla deštěm, 
jsou nitky tyčinek i vnitřní stěny trubky kor. porostlé chloupky, spletenými 
v hustou mříž. 
Pod květy jsou nepatrné listénce, několikráté kratší semeníkův. 
Zralé bobule jsou černé a ojíněné. Opylení jest podobné jako u druhu 
následujícího. 
Roste v horních lesích a na horských stráních Šumavy, vysočiny karlovarsko- 
tepelské, hor Krušných, hor Jizerských, Krkonoš, hor Kladských a Orličných, 
v českomoravské vysočině, moravsko- 
slezském Jeseníku, Beskydách i Kar- 
patech. Také se sází někdy v sadech. 
Bobule jeho byvše požity, pů- 
sobí dávení. 
4. Z. obecný (L. xylosteunP 
L., L. vulgaris Roehl., Beinholz — 
obr. 458) podobá se úplně druhu 
předčil., má však stopky květní j e n 
asi t a K a 1 o u n e j a k o k v e i y, 
čárkovité listénce namnoze delší se- 
meníků a bobule (/) červené. 
Ostatně jsou listy i se stopkami 
roztroušeně pýřité. Květy (Z) 
mají kraj kalicha po odkvetení opa- 
davý a nejěastěji žlutavě (řidčeji 
červenavě) bílou korunu na spodu 
s dutým hrboulkem {/i) jako u druhu 
předch. Také medovina v hrboulku 
se hromadící jest chráněna před 
deštěm spletenými chloupky. 
Opylení obstarávají hlavně čme- 
láci. V první době rozkvětu stojí 
dle pozorování Ke měrových před 
vchodem do trubky kor. dospělá 
blizna, kdežto prašníky dosud nezralé, 
stojí níže. Později si ovšem blizna 
s prašníky místo vymění. Ku konci 
doby květní zúrodňují se blizny 
též autogamicky, an na ně pyl v na- 
kloněných květech může dopadali. 
Roste ve světlých hájích, na křo- 
vitých stráních, u cest a na mezích 
po vší vlasti a také se často sází v 
v máji a červnu. 
458. Ziniolez obecný' 
F podélný řez květem, h hrboulek, /' bobule. 
ách a sadech. Kvete jako předch. hlavně 
Má velice tvrdé dříví (odtud něm. jeho jméno); větve jeho hodí se 
dobře za násadky k bičům. 
5. Z. tatarský (L. talarica L. — obr. 459) má stopky květní tcž pouze asi 
zdéli kvetu nebo o málo delší jako z. obecný, jemuž i vnějškem velice se po- 
dobá, ale zcela lysé; srdčitě vejčité, lysé listy jsou na konci tupé (kdežto u z. 
') Slož. z řec. '=vLov = dřevo -j- óotsov — kost, vzhledem ku tvrdému dřevu. 
