337 
Drobné, vonné kvítky (F), rozvíjející se v měsících letních, jsou sestaveny na 
koncích větví v bohatých vrcholících, jejichž 5 hlavních paprsků rozvětvuje se ve 
vidlany a vijany v ten způsob, že všecky květy leží téměř v jediné rovině, čímž 
celé květenství stává se nápadnějším. Mají pak květy nepatrný, polosvrchní, 5zubý 
kalich (^) a bílou nebo nažloutlou, kolovitou, 5cípou, snadno opadavou korunu (c), 
která zahaluje, dokud je květ poupětem, místo kalicha útlé ústroje vnitřní. Tyčinky, 
počtem 5, mají prašníky extrorsní (obr. 463), čímž liší se bez ode všech ostatních 
rodů zimolezovitých. Polo- 
spodní semeník (/>), jsa tvořen 
třemi plodolisty, nese na vr- 
cholku 3 přisedlé blizny (?i). 
Opylení děje se xenoga- 
micky a geitonogamicky za 
pomoci hmyzu, který po kvě- 
tenstvích leza pyl po bliznách 
roznáší. Ačkoli však návštěva 
hmyzu celkem je slabá — 
snad proto, že květy nemají 
462. Bez černý; kvét, ^ koraná ; ^ podélný řez pestikem, Diagram kvetu bezu černého- 
k kalich, 71 blizna; f plody. ^ 
medoviny - a blizny mohou býti ziirodňovány s dobrým výsledkem též pylem 
vlastního květu, přece zdá se, že opylení autogamií stává se jen v případech nej- 
nutnějších, anyť tyčinky v rozvitých květech jsou rozpřaženy daleko od blizen a pyl 
vysypává se z nich na straně vnější, od blizen odvrácené. 
Plody jsou černé, lesklé, trojpouzdré peckovičky (/), obsahující v úhlu 
každého pouzdra drobnou pecičku s tvrdým obalem a jediným semenem; často 
však některé pouzdro i s vajíčkem zakrní. 
Poněvadž při uzrání stopky plodní červeně se zbarvují, jsou plody tím ná- 
padnější a lákají k sobě mnohé ptáky, zejména kosy a drozdy, kteří je se zálibou 
požírají a drobné, nestravitelné pecičky s trusem vyvrhují. Tím přispívá se k roz- 
šíření bezu mnohdy i na místa nepřístupná, anaf semena, ukryta v tvrdém obalu 
peciček, jsou klíěitelna i tehdy, když prošla střevem ptáka. 
Bez černý roste na pokrajích lesů, na křovitých stráních , u potokův a 
v plotech, zvláště poblíž vesnic. Také se velmi často sází při staveních. V zahradách 
a sadech pěstují odrůdy s listy dvakráte zpeřenými, v jemné úkrojky rozstříhanými, 
s listy bílé a žlutě pruhovanými nebo také zcela žlutými. 
Květy se suší na bezové thé^', rozšířený domácí prostředek pro pocení a 
také se pečené pojídají. Z trpkých, nakysle sladkých peckoviček, jimž říkají bezinky 
22 
