347 
1. Svízel syřišťový neboli pravý (Galium veriimi L. - obr. 577) vy- 
hání z pevného, dřevnatého, dlouhočlenného oddenku přímé nebo vystoupavé, 
3 — 8 dm vysoké, tvrdé, přioblé, 4žebré, větevnaté lodyhy s 6-12četnýmí pře- 
sleny čárkovitých, j ed n ož i 1 n ých, po kraji obyčejně silně ohrnutých, na konci 
hrotitých, na líci tmavozelených, lesklých, na rubu namnoze šedopýřitých listů, které 
se posléze více méně ohýbají nazpět. 
Jak třeba s morfologického stanoviska na přesleny listů pohlížeti, vysvě- 
tleno bylo ve znacích povšechných (str. 345). Se stanoviska biologického dlužno 
připomenout!, že listy takové povahy, jak na- 
cházíme je u tohoto druhu, hodí se rostlinám 
milujícím suchá místa zvláště proto dobře, že 
zamezují přílišné vypařování. Mají totiž malý 
povrch, průduchy jejich na rubu jsou poza- 
kryty šedopýřitým povlakem a ohrnou-li se 
ještě k tomu okraje listů vzhůru, jsou i na 
lícní straně před palčivými paprsky slunečnými 
poněkud chráněny. 
476. -» Přesleny lislň« rostlin mařinoidlvch : 
A povázky, B svízele křížatého; /, listy, p, náleže- 
jící k nim palisty. 
477. Svízel syřišťový ; 
F květ, F ^ podélný řez květeni, f plod. 
Citrónově žluté, namnoze vonné, drobounké kvítky (/", /\), rozvíjející se 
v měsících letních, skládají hroznovitou, konečnou, velice bohatou, hustou latu, 
jejíž pobočné větve jsou vidlany přecházející posléze v šroubele. Mají zakrnělý, 
sotva znatelný kalich, kolovitou, 4cípou, v poupěti chlopnitě složenou korunu, 
která jest v průměru širší nežli dozralý plod, 4 tyčinky ke koruně mezi jejími 
cípy přirostlé a spodní, dvojělenný semeník o dvou jednosemenných pouzdrech 
(obr. 478), nesoucí na vrcholku 2 volné čnělky. Plod jest suchá dvojnažka (obr. 
477 /'), složená zc 2 lysých tvrdek. 
Opylení prvoprašných květů obstarává s poěátku hmyz, vyssávající z nad- 
plodního terče skrovnou medovinu. V té době jsou tyčinky rozpřaženy mezi kor. 
cípy, tak že pyl ze zralých prašníků na blizny vysypávati se nemůže; za to vy- 
^) Lat. verus = pravý. 
