349 
bohatě větvité, lysé lodyhy a jednožilné, podlouhle kopinaté, ploché 
(po kraji neohrnuté), na líci lesklé, na rubu mdlé listy sestaveny do přeslenů 
nejčastěji Sčetných, ale též (zejména nahoře) 5 - Téetných. Květy {F, F^), skláda- 
jící bohatou hroznovitou, namnoze rozkladitou latu, mají zelenavě nebo žlutavě 
bílé koruny, jejichž cípy jsou jako u obou druhů násl. tupounké a měkkým, 
nitkovitým hrotem zakončené. Dlouhé, s počátku šikmo vzhůru rozpřažené tyčinky 
ohýbají se později níizpět. Plody jsou hladké. 
Roste hojně na podobných stanovištích jako předch. Kvete od máje až 
do září. 
Někteří rozeznávají svízele povázky dvě odrůdy : 
aj S. rozkladitý (G. elatuin Thuil. — obr. 479) — s lodyhou vystoiipavou, 
v odstálé větve rozvětvenou, s listy vpředu namnoze širšími a stopkami plodními 
krátkými, nemnoho delšími plodův. 
S. přímý (G. erectum Huds. — obr. 480) 
— s lodyhou ztuha přímou, v přímé větve roz- 
větvenou, listy špičatými a přímými stopkami plod- 
ními mnohem delšími nežli jsou plody. 
Pozn. Velmi porůznu vyskytuje se míšenec 
obou druhů předcházejících (G. verum -mollugo), 
jejž Wolf vzhledem k barvě květů pojmenoval sv. 
bledožl litým (G. ochroleucum^). Má spodní 
listy poněkud širší a ploché, hořejší úzké, na okraji 
ohrnuté. 
L. - obr. 481) 
potom uzlatého, 
přímou, až 1 in 
nahoře více méně 
bývá v k o 1 é n- 
3. S. lesní (G. silvaticum 
vyhání z krátkočlenného, 
hlízovitě napuchlého oddenku 
vysokou, lysou, p ř i o b 1 o u, jen 
zřejmě 4hrannou lodyhu, která 
kách napuchlá. Jednožilné, hrotité listy, sesta- 
veny nejčastěji do Sčetných, ale také do 6 — ^12- 
četných přeslenů, jsou podlouhle kopinaté až vej- 
ěité, lysé, jasně zelené, vespod nasivělé. Lodyha 
rozvětvuje se vidlanovitě v dlouhé, postranní 
větve a přechází nahoře v bohatou, chochol i č- 
natou latu; na rozsochách větví jest v hořejší 
části místo přeslenů pouze po 2 listenech, které 
čím výše se zmenšují, jinak však. podobají se 
ovšem listům ostatním. V dolejší části jsou 
větve laty bezkvěté, kdežto u obou druhů 
předch. mívají květy hned od dolejška. 
Drobounké kvítky, spočívající na útlých, 
vláskovitých stopečkách před rozvitím více 
méně převislých, později však se vzpři- 
mujících, mají bílé, slabě vonné, misko vité 
koruny o tupounkých, měkkým, krátkým hrotem 
ukončených uštech a přímé, krátké tyčinky. Plody jsou jako u druhů předch, 
hladké nebo trochu svraskalé. 
480. Svízel přímý. 
) Slož. z řec. M/oóg — žlutý -ý- íevxóg ~ bílý. 
