357 
Vyskytuje se ve světlých hájích, na lesních lukách a keřnatých stráních 
v Čechách dosti vzácně, na př. na lesnatém návrší nad Radotínským údolím blíže 
Prahy, v okolí Křivoklátu, u Plesu blíže Josefova a u Dymokur (svých, od Nym- 
burka); na Moravě roste hlavně v části střední a východní; také ve Slezsku v ně- 
kterých krajinách je rozšířen. Kvete jako předch. již v dubnu a máji, někdy opět 
po druhé na podzim. 
Rod 2. JVIařinlc (Asperula^, Waldmeister) má kalich nezřetelný, 
korunu nálevkovitou nebo zvonkovitou, jen asi do polovice v ušty rozeklanou a 
ěnělku jednu, rozdělenou ve 2 blizny. 
U nás roste 6 druhů. 
plody posázeny hákovitými štětinkeimi; { 
květy v konečném vrcholíku nejčastěji c vonná 1. 
3 oséni [ 
m 
W 
H 
m 
c 
tU 
i 
květy stopkaté, 
barvy bílé nebo 
bledě růžové, ve 
vidlanech, které 
skládají namnoze 
bohatá květen- 
st ví vrch olíko vi tá 
nebo latuatá 
lod^^hv na 
hranách 
hladké 
plody 
hladké ne- 
bo zrn ka- 
tě drsné ; 
květy na- 
mnoze v 
latách 
složen^^ch 
z vrcho- 
líků 
lodyha oblá, nezřetelně í 
hranatá; přesleny 8 — lo- ( svízelová 2. 
četné I 
lod. více 
méně zře- 
telně 4- 
hranná ; 
přesleny 
4 — óčetné 
koruny 4kla- 
né; plody 
drsné 
kor. namnoze 
trojklané; 
plody hladké 
psí 4. 
barvířská 5. 
lodyhy na hranách draslavé, posázené zpět ohnu- 
t^^mi ostny 
( 
l 
drsná 3. 
květy skoro přisedlé, bány modré, směstnané na koncích větví do 
svazečků, jež obaleny jsou 6 — 8 brvitými listeny 
rol ní 6. 
1. Mařínka vonná (Asperula odorata L. - obr. 493) vyhání z plazi- 
vého, dlouhoělenného oddenku přímé, namnoze jednoduché, 4hranné lodyhy po- 
rostlé dole óčetnými, nahoře většinou Sčetnými přesleny podlouhle kopinatých, 
hrotitých, lysých, po kraji drsných listů. 
Oproti jiným druhům, zvláště oněm, které rostou na výslunných místech' 
má mařinka vonná listy poměrně veliké, což se stanoviska biologického ovšem 
jest zcela pochopitelno. Rostouc na půdě lesní, kam paprsky sluneční, prodírající 
se větvemi stromů, jen spoře dopadají, zachytila by z těchto paprsků velice málo, 
kdyby měla listy tak uzounké jako na př. její družky: mařinka svízelová, psí 
nebo barvířská. 
Libovonné květy (F) jsou sestaveny v konečném, nejčastěji 3osém vrcholíku. 
Mají spodní semeník se zakrnělým, neznatelným kalichem, trubkovitě zvonkovitou, 
bílou korunu rozeklánu asi do polovice ve 4 cípy a 4 ke koruně přirostlé ty- 
činky. Na vrcholku semeníka stojí jediná čnělka rozeklána ve 2 hlavičkaté blizny. 
Zřídka vyskytují se mezi 4četnými též kvítky trojčetné. Plody (/) jsou suché, ku- 
lovaté dvojnažky posázené hákovitými štětinkami, jimiž zachycují se na tělo 
rozličným zvířatům; ta je pak po lese daleko rozšiřují. 
M Vyskytuje se i v jiných řečech slovan., na př. pol. marzaiika vedle májo vnik, 
rus. Mapěna, MopcHHKa atd. 
Z lat. asper = drsn}", asperulns = drsňoučký, vzhledem k lomu, že některé 
druhy mají drsné listy. 
