370 
předch., má však velmi útlé, světlé zelené listy při zemi a v dolejší části lodyhy 
srdčitě vejčité, vykrajovaně zubaté, dosti dlouze řaplkaté, na ostatní lodyze 
trojené, z lístků vejčitých až kopinatých, zřídka nedělené, kratčeji řapíkaté. Květy 
jsou bílé nebo červenavé, téže povahy jako u k. d vo u d o m é h o. Tuhý oddenek oproti 
výběžkatým oddenkům obou druhů předch. jest bez výběžků. 
Roste na vlhkých místech pouze v moravsko-slezském Jeseníku a v Beskydách. 
Kvete v týž čas jako oba předch. 
6. K. horský (V. montana L. — obr. 51 1) vyhání z větevnatého, bezvýběž- 
katého oddenku okrouhle vejčité až skoro okrouhlé, na spodu uCaté nebo zaokrou- 
hlené, mělce zoubkaté, řapíkaté, dosti tuhé, trochu mastné, našedivěle zelené listy 
a jednoduchou, namnoze mrtnatou, 2 — 4 dm vysokou lodyhu s listy vejčitými až 
kopinatými, kratčeji řapíkatými, nejhořeji přisedlými. Bělavé nebo načervenalé koruny 
mnohomanželných květů jsou vzhledem ku předch. druhům poměrně veliké. 
Roste jako vzácnost na vlhkých skaliskách v Beskydách (na hranici uhersko- 
slezské mezi Vel. Ostrým a Kohyňcem u Tyrrhy). Kvete v červnu a červenci. 
Rod 2. (Valerianellah Feldsalat) má koruny bez dutého 
hrboulku a nažky bez chmýru. U nás rostou 4 druhy: 
byliny kvetoucí na jaře 
(v dubnu a květnu) ; v roz- 
sochách prodloužených 
větví není kvítků 
Ko^líools: 
byliny kvetoucí v létě (od 
června do září); v rozso- 
chách prodloužených větví 
sedí po kvítku 
okrouhle vejčité, smáčknu- [ 
té nažky po obou stranách < jarní 1. 
asi stejně vyklenuté \ 
podlouhlé, 4boké nažky 1 
na jedné straně slabě vy- j 
pouklé, na druhé žlabovitě | ‘ J 
prohloubené I 
nažk}^ m aj í prázdná pouzdra 
nepatrná, jen jako duté, 
vyniklé žíly a jsou věnčeny 
.šikmým kališním .okrajem 
3zubýni 
zubatý- 3. 
nažky mají prázdná pou- I 
zdra značně vyvinuta a I 4 
jsou věnčeny šikmým ka- | ^ 
Ušním okrajem 5zubým I 
1. Kozlíček jarní neboli polní salát (Valerianella olitoria^-^ Poli., Fedia-'^ 
olitoria Vahl. — 512) jest jako všecky druhy kozlíčků bylinka lletá, vyhánějící 
z vřetenovitého kořene namnoze již na podzim růžici kopisfovitých listů a ze 
středu jejího na jaře čtverhrannou, vidličnatě větvitou lodyhu se vstřícnými, 
podlouhle kopisfovitými, celokrajnými listy; jen někdy jsou listy v horní části 
lodyhy na spodu zubaté. 
S počátku jsou hořejší články lodyžní krátké a kvítky směstnány namnoze 
jen ve 2 strboulovitá květenství; později však se články prodlužují a květenství se 
rozděluje ve 4 - 8 vidlanovitých strboulků ; poněvadž pak prodloužené články lo- 
dyžní zároveň od sebe široce se rozpřahují, nabývá rostlina docela jiného vnějšku, 
majíc mnohdy větší šířku než výšku (srovn. obr. 513 A a B). 
b Zdrobnělé slovo předch. rodu kozlík, jako lat. od Valeriana (viz pozn. 
předch.). V jiných řečech slov. se však tak nenazývá; sloveť na př. pol, roszponka, 
chorv. matovilac, poljska salata. 
b Lat. olitorius = zelinný, od olus = zelenina, 
b Novolat., nejspíše zdrobn. z řec. (pov = kozlík (u Dioscorida), 
