- 371 
Drobounké, namodrale bílé kvítky (7^), podepřené 3 listénci, jsou směst- 
nány, jak už pověděno, do konečných, malých, hustých, strboulovitých květenství 
složených z vidlanů ( V). Jsou podobného složení jako květy kozlíkův až na to, 
že drobounké koruny nemají na spodu dutého hrboulku. Kalich v době 
květu nezřetelný tvoří na plodu nízký, 3ziibý okraj. 
Nažky jsou okrouhle vejčité, smáčknuté a po obou stranách asi stejně 
vyklenuté. Na příčném řezu (/) jeví se býti trojpouzdré: v jednom větším pouzdře, 
jehož vnější stěna jest houbovitě ztloustlá, vězí semeno, ostatní dvě o málo menší 
pouzdra jsou však prázdna a mají pouze ten účel, aby byly nažky, nemajíce 
chmýří, lehčí a vítr je mohl od rostliny daleko zanášeti. 
Opylení děje se hlavně autogamií, poněvadž drobounké kvítky jsou hmyzem 
málo vyhledávány. S počátku jest čnělka v koruně skryta, nicméně na dospělou 
bliznu dopadá pyl ze zralých prašníků výše postavených a zúrodňuje ji. Později 
se čnělka prodlužuje, tak že 
blizna prašníků se dotýká a pyl 
jejich na sebe otírá. 
Roste hojně na travnatých 
úklonech, na polích, v zahra- 
dách, u cest a v křovinách. Po- 
něvadž mladé přízemní listy dá- 
vají lahodný salát, zvláště v době 
zimní a záhy na jaře, pěstují 
jej někde též v zelinářských za- 
hradách. Kvete už v dubnu a 
máji; nažky dozrávají koncem 
června. 
2. K. kýlnatý (V. carinata 
Lois. — obr. 513) podobá se 
tak velice druhu předch., se kte- 
rým též současně rozkvétá, 
že se snadno s ním může zamě- 
niti. Kvítky mají však kalich ne- 
zřetelně jednozubý a namo- 
drale bílou korunu skoro o po- 
lovici menší, jen asi 2 mm dlouhou. 
Nejjistěji však poznává se od 
druhu předch. podle nažek (/) ; 
ty jsou totiž podlouhlé, skoro 
4 b o k é, v právo i v levo s p o- 
délnou brázdou, na zadní 
straně slabě vypouklé, na přední 
pouzdrech značně velikých (y^). 
512 . Kozlic ek jařili; 
A mladá rostlinka pěstované odrůdy; V zvětš. květenství; F květ se 
3 listeny ; / příčný řez plodem. 
Straně hluboce žlábkovité, o prázdných 
Jsa rozšířen hlavně v Porýnsku, vyskytuje se v Čechách velice porůznu na 
polích (na př. v okolí Prahy) nejspíše jen zplaněle; pouze v okolí Liberce zdá se 
býti domácím, poněvadž v sousední Lužici a v pruském Slezsku jest dosti rozšířen. 
Na Moravě byl pozorován na polích u Bystřice pod Hostýnem, u Rakvic v Hu- 
stopečsku, u Vranova ve Znojemsku a u Svitavy. 
3. K. zubatý neboli Morisonůví (V. dentata Autt., V. Morisonii DC. — 
obr. 514) podobá se vnějškem též oběma předcházejícím, rozeznává se však od 
) Ku poctě Rob. Morisona, prof. botaniky v Oxforde, zemřevšího r. 1683. 
24* 
