ftncl XXIX. Štětkovité iDipsaceae) 
jsou byliny se vstřícnými, bezpalistnými listy a drobnými květy směstnanýmí 
v úborech, tak že se podobají vnějškem rostlinám složnokvětým (viz řád 
násl.). Od složnokvětých však liší se hlavně 2 znaky: mají ve květech 4 volné, 
namnoze z koruny daleko ěnějící tyčinky a kromě kalichu ještě zvláštní, nejcastěji 
pohárkovitý zákroveček (neboli kalich zevnější), v němž kvítek celým seme- 
níkem až po kalich bývá ponořen (obr. 518 z). Se stanoviska morfologického 
považuje se zákroveček za dva spolu srostlé listénce. Ostatně mají květy trubko- 
vitou nebo nálevkovitou, 4 — 5cípou, obyčejně souměrnou korunu a spodní, jedno- 
pouzdrý semeník obsahující jediné vajíčko a prodlužující se na vrcholku v jedno- 
duchou čnělku. Plod jest nažka, věnčena vytrvalým kalichem a ponořena v zá- 
krovečku. 
Z naší květeny náležejí sem 4 rody, jež lze sestavit! v tento přehled: 
lůžko ťiboru 
(strhoiihi) 
pleviiaté 
plevy a namnoze í 
též listeny ' 1. Štětka 
zákrovní tuhé, [ 
pichlavé 
plev}’ a listeny zá- 
krovní bylinné, 
měkké 
zákrovečky s o- 
krajeni sucho- 
mázdřitým ; ko- 
runy 5cípé; listy 
lodyžní zpeřeně 
dělené 
zákrovečky s o- 
krajeni bylin- 
ným ; kor. 4cípé ; 
listy lodyžní celé 
',zpeř. nedělené) 
2. Hlaváč 
3. Oertkus 
lůžko liboru (strboulu) bez- 
plevné, ale ovšem chlupaté 
4. Ciirastavec 
Rod 1. (Dipsacus-, Karde) má lůžko úboru plevnaté, plevy 
a listeny zákrovní tuhé, pichlavé. 
U nás vyskytuje se ve 4 druzích : 
') Nazvána tak vzhledem k hrotitým, pichlavým plevám a listeníím zákrovuím. 
Také v jiných řečech slovanských podobně se jmenuje, na příklad polský szczotki, 
chorv’. .seti ca, rus. měxKa, luž. šéetka atd. 
‘h Z řec. Sty>á(o = žízním; v paždích hořejších listvi udržuje se, zvláště u štětky 
laločnaté, po dešti dlouho voda, jakoby rostlina žíznila. 
