3S5 
1. Chrastavec^ polní (Trichera- arvensis Schrad., Scabiosa''^ arvensis L, Knau- 
tia"^ arvensis Coult. — obr. 529) jest vytrvalá bylina s šedopýřitou a (zvláště dole) 
srstnatou, as Yg vysokou, nahoře v nemnohé větve vidlanovitě rozvětvenou 
lodyhou, která vyrůstá z konce (nikoli po straně) loňského, větvitého, šikmého 
oddenku. Trochu tuhé, srstnaté listy jsou vstřícné a většinou zpeřeně rozděleny 
v kopinaté, celokrajné úkrojky. První dva listy přízemní, někdy i ostatní jsou 
však nedělené. Květy, rozvíjející se v měsících letních, skládají na konci lo- 
dyhy a větví husté, ploché úbory, které mají chlupaté (bezplevné) lůžko a 
jsou podepřeny zákrovem zelených, široce kopinatých, štětinatě brvitých listenů. 
Obvodové květy (i'^) bý- 
vají větší vnitřních, aby 
byl úbor nápadnějším, a 
mají čnělky i tyěinky po- 
měrně krátké, z korun 
málo vyčnívající, kdežto 
menší květy vnitřní (F) 
mají ěnělky i tyčinky o 
hodně delší korun. Oboje 
květy spočívají spodním 
semeníkem v malinkých, 
pohárkovitých zákroveě- 
kách; mají na vrcholku 
semeníka 7-8paprseěný, 
na spodu stopkoví tě sti- 
žený kalich (obr. 530), 
nálevkovitou, ve 4 ne- 
stejné cípy rozeklanou 
korunu barvy lilákové 
nebo nažloutle bělavé a 
4 volné tyěinky. Nažky 
(/, /i) jsou na vrcholku 
věnčeny vytrvalým ka- 
lichem {/i) a vězí v zá- 
kroveěkách, jež oproti 
všem rodům předcház. 
nejsou rýhovány. 
Květy jsou význač- 
ně protandrické a zaří- 
zeny na opylení cizím 
pylem pomocí hmyzu. 
Rozvíjení jejich děje se 
od obvodu do středu a 
to dosti pomalu, tak že 
to trvá několik dní, nežli 531. Chmstavec lestií; f květy. 
celý úbor rozkvete. S po- 
čátku vyčnívají z korun jen tyěinky, jejichž prašníky postupně (nikoli současně 
najednou) dospívají. Teprve když všechny 4 prašníky všech květů celého úboru 
*) » Chrasta (rus. Kopopia, pol. k ros ta, chory, kras ta = crusta vtilneris, strupy) 
jest neduh osuté kůže velmi nakažlivý® (Jungni.). Má tudíž české chrastavec podobný 
význam jako lat. scabiosa. Také v jiných řečech slovaii. se tak zove, na př. rus. Fxopó- 
CTaniiKT,, chorv. krastavac neboli grintovc, pol. swierzbnica. 
■) Od řec. Ogi/, loiyog = vlas, chlup, vzhledem k tomu, že na lůžku liborovém jsou 
místo plev chlupy. 
Od lat. scabies = svrab (viz pozn. na str. 380'. 
^) Pojtnenován tak dle Krist. Knauta, lékaře a botanika, zemřevšího r. 1716 
v Halle. 
25 
