386 
dozrály a vypylivše se stranou ustoupily, vynikne čnělka z trubky korunní a blizna její 
zaujme asi to místo, které dříve zaujímaly prašníky. Jest tudíž celé květenství 
v první době ve stadiu čistě prašníkovém, později ve stadiu čistě pestíkovém. 
Vedle rostlin s květy obojakými, vyskytují se též rostliny s kvéty pestíko- 
vými, v nichž tyčinky více méně zakrněly. 
Roste hojně na polích, mezích a suchých, světlých místech lesních. 
Pozn. Místy vyskytuje se odrůda s listy vesměs celými, podlouhle kopi- 
uatými, jen po kraji oddálené zubatými— ch. celolistý (S. integrifolia G. Meyer). 
2. Ch. lesní (T. silvatica Schrad., Scabiosa silv. L. ~ obr. 531) podobá 
se velice ch. polnímu, má však stejnoměrně listnaté lodyhy k loňskému od- 
denku většinou postranní, vejčitě kopinaté až podlouhlé, dlouze zakoněité, 
měkké listy lodyžní vždy nedělené, po kraji vroubkované pilovité, řiděeji trochu 
stříhané a úbory květní polokulovité. Květy (F) mají kraj kališní větší, ploštější, 
namnoze 12paprskový a koruny lilákové, zřídka bílé. 
Roste v horních lesích, zejména v Krkonoších, horách Jizerských, Orliěných, 
Kladských i jejich předhořích, v hornatině doupovsko-tepelské, příbramských 
Brdech, Šumavě a vysočině ěeskomoravské, jakož i v střední, jižní a východní 
části Moravy a u Oder ve Slezsku. Kvete jako předch. v měsících letních. 
Pozn. V chladnějších polohách (na př. v Šumavě a hornatině doupovsko-te- 
pelské) vyskytuje se odrůda s květy tmavočerveně nebo modře fialovými 
— ch. štětkolistý (T. dipsacifolia Nym.). Týž má na spodu lodyhy četné listy, 
které však za květu bývají většinou již uschlé, a lodyhy jeho vyrůstají vždy z konce 
loňského oddenku jako u c h. polní h o. 
