38 $ 
korunu (^) rozmanité povahy: trubkovitou, nahoře obyčejně zvonkovitě rozší- 
řenou, 5zubou až Sklanou; ko r n o u to v i tou, taktéž mělčeji hlouběji v 5 cípů 
rozeklanou (obr. 534 F^)] anebo jazyko vitou, t j. s kratší nebo delší trubkou, 
jež přechází nahoře v plochý, jazykovitý nebo zcela úzký až nitkovitý ušet (obr. 
533 F^). Poněvadž mívají jazykovité koruny na konci 3 nebo 5 zoubků, považují 
533. Podélný řez úborem kopretiny' 
I lůžko, b zákrov ; květ trubkovitý: p semeník, ž me.lové žlázky, c koruna, / čnělka, a tyčinky, n blizna. 
P\ květ jazykovitý, p semeník, / čnělka, c koruna (zvětš.). 
je někteří morfologové za koruny jednopyské nebo dvoupyské, jejichž hořejší 
pysk byl ovšem zcela potlačen, opírajíce názor svůj hlavně o tu okolnost, že 
u některých cizozemských rodů skutečně koruny 2pyské se vyskytujíc 
Tyčinek jest 5. Jsouce 
nitkami přirostlé ke trubce 
korunní, mají prašníky spolu 
slepené, řidčeji dokonale 
srostlé v trubičku (obr. 
535 ^), kterou čnělka volně 
prochází. Proto náležej íslož- 
nokvěté k rostlinám sou- 
prašným (Syngenesia). 
Prašníky mívají často ko- 
nektiv nahoře prodloužen 
a rozšířen v podobě tenké 
blánky a na spodu bývají 
někdy opatřeny ocasatými 
přívěsky. Dozravše pukají 
na vnitřní stěně (obr. 535<?), 
tak že pyl vysypává se do 
trubky. 
534. Podélný fez éiborem chrpy Aý 
t lůžko, h zákrov. F Květ vnitřní plodný: k chmýří (kalich), c koruna; 
obvodový květ jalový, s korunou kornoutovou (zvětš.). 
Jednoduchá čnělka (/), vyrůstající z vrcholku semeníka, rozděluje se na konci 
ve 2 ramena (n) posázená na vnitřních stranách bliznovými bradavičkami. Pro- 
stupujíc volně trubkou koruny i trubkou prašníků, vyzvědá pyl ze zralých práš- 
il íků vysypaný do výše (obr. 539 A, B). 
Jsouce pro určité rody určitých typů, čnělky (obr. 537) staly se důle- 
žitým dělidlem v soustavě. Nejobyčejnější typy jsou : 
') U a k sa 111 itn í ků (Tagetesl, zvláště j.soii-li pliiokvété, mívají obvodové květy 
hořejší pysk dosti znatelný. 
