409 
a vnější listeny jejich velice krátké, přitisklé. Čnělky jsou žluté. Desetižebré, 
bezzobanné nažky (/) věnčí měkký, čistě bílý chmýr zdéli nebo delší zákrovu. 
Na podzim listy i lodyhy hynou, zůstavujíce po sobě na oddenku jizvy 
(obr. 556 k)- v paždí některého přízemního listu dříme již nový pupen 
(/)), jenž přezimuje a příštího jara vzrůstá v novou rostlinu. A tak možno podle 
jizev po uhnilých lodyhách poznati stáří oddenku. 
Roste na lesních lukách a cestách, na travnatých stráních a v křovištích v širším 
okolí pražském, hornatině křivoklátsko-berounské. Brdech, nížině polabské, poříčí 
Ploučnice, Jiěínsko-Boleslavsku, jakož 
i v Krumlovsku a poříčí střední Otavy; 
na Moravě roztroušeně skoro po všem 
území, ve Slezsku v okolí Opavy, 
Ustroně i j. Kvete už v máji. 
11. Š. mákolístá (C. rhoe- 
adifolia^ Barkhausia'^ rhoeadifolia M. 
556. Oddenek škardy ukousnuté; 557. Škarda smfdutá ; 
/, zbytek loňské lodyhy : L, jizva po lodyze před- f nažka, N nerozvitý úbor. 
loňské; / spodek lodyhy letošní, p pupen, z něhož 
vyvine se lodyha příštího roku. 
B. - srovn.obr. 557) - má přímou, 1 — 3 din vysokou, větevnatou, nahoře i se stopkami 
úborů štětinatě mrtnatou lodyhu, listy spodní lyrovité (s větším konečným uštem), ostatní 
většinou peřenoseěné a peřenodílné, o lalocích obyčejně rovnovážně odstálých, 
stříhanými^ oušky objímavé. Zřídka jsou listy vesměs nedělené a nestejně kraccvitě 
pilovité. Úbory (A^), rozvíjející se v měsících letních, jsou před rozvitím nící; 
mají trochu šedopýřitý zákrov, jehož listeny jsou na střední čáře posázeny 
tuhými štětin kam i, ale za to jim namnoze docela chybějí žláznaté chloupky. 
Květy, zapáchající nelibě hořkými mandlemi, mají citrónově žluté, obvodové vně 
') Slož. z řec. ooíVtí = mák (viz sv. II. str. 64) -\- foliům = list. 
-) Ku poctě Jaua Konr. Barkhausena, professora lučby v Utrechtu ; f 1723. 
