410 
často červeně pruhované koruny a žluté čnělky. Nažky (/) jsou protaženy 
v dlouhý zobánek a na tom teprve spočívá měkké, sněhobílé chmýří, čímž 
tento druh s oběma následujícími ode všech předch. se liší a od některých bo- 
taniků za zvláštní rod -- Barkhausia se považuje. Vnější nažky jsou kratší, 
vnitřní však namnoze delší nežli zákrov, tak že jejich chmýří ze zákrovu vyčnívá. 
Jsouc rostlinou jednoletou nebo dvouletou, roste na rumištích, úhorech, 
mezích, kamenitých místech a pahorcích, zvláště jsou-li jílovité a vápnité, v širším 
okolí pražském, středním a západním Polabí, Jičínsko-Boleslavsku, poříčí Ploučnice, 
Teplicko-Žatecku, jakož i v střední a jižní Moravě. 
558 . Škarda štětinatá ; / nažka; b listen (zvétš.). 
12 . Š. smrdutá (C. foetida L. — obr. 557) shoduje se tak velice se šk. máko- 
listou, že se dříve od sebe ani neoddělovaly. Jest však na lodyze i listech pýřitá, 
má úkrojky peřenosečných a peřenodílných listů d r o b n ě j š 1 (tak že se listy zdají 
býti delší), úbory štíhlejší, se zákrovy měkce šedopýřitými a k tomu porostlými 
delšími, často též žláznatými chlupy. Nažky (/) jsou namnoze vesměs 
kratší nežli zákrov. Smrdutou slově odtud, že z čerstvých ran kořene roní se ne- 
příjemně páchnoucí mléko. 
Byla pozorována v Cechách dosud pouze na mezích u Sušice a Strakonic (roku 
1877. drem V el e n o v s k ý m), na Moravě (r. 1887. prof. V. Spitznerem) při 
nádražním domku u Lulče blíže Vyškova, byvši sem patrně zavlečena dráhou. Kvete 
v létě jako většina škard. 
